Справа № 524/5216/23
Провадження №2-др/524/41/25
08.09.2025 року м.Кременчук
Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:
головуючого - судді Алексашиної Н.С.,
за участю: секретаря судового засідання Антибури І.О.,
представника позивачки адвоката Чупілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 липня 2025 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, що виникла станом на 01.07.2025 року, за період з 01.08.2012 року (18 днів) по 31.05.2025 року, у розмірі 62258,61 грн.

Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4830,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

23.07.2025 року, тобто з дотриманням строку передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України, представником відповідача адвокатом Браташем Ю.П. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій він прохає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1080 гривень.

Заява обґрунтована тим, що позов задоволено частково на суму 62258,61 грн., а в частині стягнення 4830 грн. відмовлено, що становить 7,2%. Оскільки судові витрати відповідача становлять 15000 грн., пропорційним стягненням на його користь відповідно до розміру позовних вимог буде 1080 грн.

Позивачкою надано відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення. Зазначила, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Вважає, що не всі пункти зазначені у звіті до договору за своєю суттю є правничою допомогою. Також, звернула увагу на те, що фактично представник відповідача не брав участь у розгляді справи, а лише обмежився клопотаннями про відкладення та слухання за його відсутності. Просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Представник позивачки в судовому засіданні проти стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу заперечила за їх необґрунтованістю.

Представник відповідача адвокат Браташ Ю.П. направив заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, подану відповідачем заяву та докази в її обґрунтування, виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив про стягнення витрат на професійну правничу допомогу і у тексті відзиву зазначив, що сума гонорару за договором про надання професійної правничої допомоги становить 15000 грн. /а.с.36-44 т.1/

Водночас, у мотивувальній частині рішення суд зазначив, що не знаходить підстав для вирішення питання про стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки хоча відповідачем заявлено про стягнення таких витрат, втім, остаточний розрахунок витрат на правничу допомогу не подано.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 1080 гривень представником відповідача додано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 16.10.2023 року та звіт до договору.

У договорі про надання професійної правничої допомоги визначено суму гонорару в розмірі 15000 грн. /а.с.86-87, т.2/

У звіті до договору від 23.07.2025 року наведено перелік послуг та їх загальну вартість в розмірі 15000 грн.

Отже, договором про надання правничої допомоги визначено фіксовану суму гонорару, що є правом сторін такого договору.

При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

На реальність наданих послуг вказує наданий звіт до договору, який підписаний як представником адвокатського бюро, так і клієнтом.

На думку суду вказаний звіт фактично виконує роль акту про надані послуги, складання якого між сторонами є достатнім підтвердженням факту надання правничої допомоги і обов`язком клієнта оплатити її (Верховний Суд, справа №380/13261/23, постанова від 4 грудня 2024 року).

Відповідно до ч.ч.4, 6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На думку суду відповідачем обґрунтовано склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Понесені витрати підтверджено відповідними документами.

Разом з тим, суд відхиляє твердження представника позивачки про неспівмірність заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, що спір між сторонами не є типовим, перебував тривалий час на розгляді суду, потребував дослідження існуючої судової практики, збирання доказів, вивчення та оцінки обґрунтованості нарахованої заборгованості зі сплати аліментів та нарахованої пені.

За таких обставин, зазначений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим, відповідає складності справи, обсягу наданих послуг та є співмірним із заявленою первісно ціною позову (115 500 грн.). В подальшому згідно змінених позовних вимог остаточна ціна позову зменшена та склала 67088,61 грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд погоджується з підрахунками відповідача щодо суми витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню на його користь.

Судом задоволено заявлені позовні вимоги частково на суму 62258,61 грн., що становить 92,8%. Таким чином, частка позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено, становить 7,2%. Відповідний відсоток від витрат на правничу допомогу підлягає стягненню на користь відповідача, що від 15000 грн. становить 1080 грн.

Оскільки питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення 22 липня 2025 року судом не вирішено, заява про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1080 гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Алексашина Н.С.