Справа № 185/4250/25
Провадження № 2/185/4506/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивач посилається на те, що 03 лютого 2025 року по вулиці Шевченка в селі Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області їй спричинила тілесні ушкодження собака породи алабай, яка належить відповідачу. Даний факт підтверджується постановою суду від 03 березня 2025 року у справі № 185/1440/25. Через отримані травми позивач лікувалась в стаціонарі з 03 лютого 2025 року по 17 лютого 2025 року.

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, заподіяну її собакою. Матеріальна шкода становить 9000 грн і складається з витрат на купівлю ліків, на оплату праці помічниці по господарству, а також з вартості пошкодженої дублянки.

Моральну шкоду, завдану нападом собаки та спричиненими тілесними ушкодженнями, позивач оцінює у 50 000 грн.

Ціна позову, визначена позивачем 59 000 грн.

Відповідач за змістом поданого відзиву позовні вимоги визнає частково, зазначає, що розмір матеріальної шкоди, зазначений у позові, не доведений належними доказами, а розмір моральної шкоди суттєво завищений. Крім того відповідач зазначає, що нею було сплачено на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на придбання ліків у загальному розмірі 2978 грн 90 коп.

Відповідач визнає суму спричинених позивачу матеріальних збитків 2015 грн 26 коп, розмір завданої моральної шкоди не більше 5000 грн.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року у справі № 185/1440/25, яка набрала законної сили 14 березня 2025 року, встановлено, що 03 лютого 2025 року близько 16:00 години ОСОБА_2 у дворі будинку АДРЕСА_1 допустила самовільне вибігання собаки породи алабай на вулицю без повідка та намордника, внаслідок чого собака вкусила ОСОБА_1 , спричинивши тілесні ушкодження.

ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 154 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією тварини. (а.с.34-35)

Таким чином вина відповідача у спричиненні позивачу тілесних ушкоджень встановлена постановою суду, яка набрала законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 896 травматологічного відділення КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР підтверджується, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 03 лютого 2025 року по 17 лютого 2025 року з діагнозом: відкрита обширна рвана рана н/з лівого передпліччя з відкритим переломом та дефектом н/з лівої ліктьової кістки, контузією та дефектом м`яких тканин і шкіри. Зі слів хворої травма побутова, 03 лютого 2015 року о 15:00 годині в АДРЕСА_2 вкусила сусідська собака. (а.с.11-12)

Відповідач не заперечує факт спричинення її собакою тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , а також не спростовує твердження позивача про те, що внаслідок тілесних ушкоджень вона була змушена наймати помічницю по господарству ОСОБА_3 , який сплатила грошові кошти на загальну суму 4030 грн 16 коп згідно квитанцій поповнення картки Приватбанка НОМЕР_1 . (а.с.13-14)

Позивач зазначає у позовній заяві, що матеріальна шкода, завдана внаслідок тілесних ушкоджень, спричинених собакою відповідача, становить 9000 грн, у тому числі: 4030 грн 16 коп оплата праці помічниці по господарству, 2000 грн сума, витрачена на купівлю ліків, 3000 грн вартість дублянки, яка була пошкоджена.

Сума витрат позивачки на оплату праці помічниці по господарству та необхідність наймати таку помічницю у зв`язку з отриманою травмою не заперечується відповідачем. Фактичні обставини, які не заперечуються учасниками справи, не підлягають доказуванню відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України.

За змістом статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач стверджує, що нею було витрачено на придбання ліків 2000 грн, при цьому додає до позовної заяви квитанції з аптеки на загальну суму 964 грн. (а.с.15-16) У відповіді на відзив позивач зазначає, що через важкий психологічний стан вона не зберегла всі чеки та квитанції, однак зважаючи на важкість отриманої травми витрати на ліки не можуть становити лише 964 грн.

На підтвердження вартості пошкодженого одягу 3000 грн позивач надає дані з сайту ОЛХ, згідно яких подібна дублянка коштує 3500 грн.

Доказування не може грутнуватися на припущенні того, що вартість ліків, придбаних позивачем, перевищує суму 964 грн, а пошкоджена дублянка коштувала 3000 грн. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б це підтверджували.

Твердження відповідача про добровільне відшкодування позивачу витрат на придбання ліків на загальну суму 2978 грн 90 коп суд не бере до уваги, оскільки згідно доданих до відзиву чеків отримувачем грошових коштів є ОСОБА_4 , позивач зазначає у відповіді на відзив, що ОСОБА_4 не є членом її сім`ї, а безпосередньо від відповідача вона ніяких коштів не отримувала.

Таким чином позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню у загальному розмірі 4994 грн 16 коп, у тому числі: витрати на оплату праці помічниці по господарству - 4030 грн 16 коп, витрати на придбання медикаментів - 964 грн.

За змістом статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 01 вересня 2020 року у справі 216/3521/16-ц, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Таким чином будь-яке порушення прав особи є підставою для відшкодування цій особі моральної шкоди.

За наявності постанови суду, що підтверджує вину відповідача у спричиненні позивачу тілесних ушкоджень, суд вважає доведеним факт спричинення позивачу моральної шкоди, оскільки внаслідок травми, спричиненої собакою відповідача, позивач відчувала фізичний біль, моральне потрясіння, переляк, перенесла хірургічну операцію, тривалий час лікувалася, через обмеження у функціонуванні однієї руки не мала можливості вести звичний спосіб життя.

З урахуванням обставин справи, зокрема похилого віку позивача (88 років), тривалості стаціонарного лікування ( з 03 лютого 2025 року по 17 лютого 2025 року), перенесеного позивачем оперативного лікування під загальною анестезією, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 30 000 грн.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

На день звернення позивача до суду мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового чи немайнового характеру фізичною особою складав 1211 грн 20 коп.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог судовий збір у мінімальному розмірі 1211 грн 20 коп підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 4994 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 30 000 (тридцять тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя У.М. Болдирєва