Справа № 127/5677/25
Провадження 2/127/971/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко А.М.,

представника позивача Лугової Г.А.,

представника позивача Шмігленко І.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки.

Ухвалою суду від 06.06.2025 позовну заяву Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви 20.02.2025.

Від представника Вінницької обласної прокуратури - заступника керівника обласної прокуратури Семенюка В.А. на адресу суду 12.06.2025 надійшла заява про продовження розгляду по суті даної справи. Заява обґрунтована тим, що по-перше, висновок щодо визнання відповідача ОСОБА_2 добросовісним набувачем спірного майна на стадії судового розгляду є помилковим та передчасним, оскільки органом місцевого самоврядування не приймалось рішення щодо передачі у приватну власність спірної земельної ділянки. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. По-друге, відповідач ОСОБА_2 не набував право власності на спірне майно за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, тобто відповідач у цій справі не може вважатися добросовісним набувачем.

У судовому засіданні представник прокуратури підтримала подану до суду заяву. Просила продовжити розгляд справи.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримала позицію представника прокуратури.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення заяви. Вказав, що особа може вважатись недобросовісним набувачем лише на підставі рішення суду. Допоки таке рішення відсутнє, відповідач у цій справі вважається добросовісним набувачем. Просив залишити позовну заяву без розгляду з підстав неусунення позивачем недоліків позовної заяви, що визначені в ухвалі суду від 06.06.2025.

Дослідивши подану заяву, заслухавши думку сторін, суд дійшов такого висновку.

Суд встановив, що заступник керівника Вінницької окружної прокуратури 20.02.2025 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки, пославшись на недобросовісність набуття її відповідачем.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

09 квітня 2025 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено ч. 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину 4 ст. 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

У зв`язку із набранням чинності вказаним Законом, позовну заяву заступника керівника Вінницької окружної прокуратури залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості оцінки предмету позову, здійсненої в порядку, визначеному Законом, станом на дату подання позовної заяви.

Водночас позовна заява, яка подана прокурором 20 лютого 2025 року, відповідала вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, в редакції, чинній на дату звернення до суду.

Нова редакція ч. 4 ст. 177 ЦПК України набула чинності 09 квітня 2025 року, тобто, вже після подачі позовної заяви та після відкриття провадження у цій справі.

Пунктом 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» передбачено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Тобто Законом не передбачено зворотну дію в часі положень абзацу 2 частини 4 ст. 177 ЦПК України.

Також суд враховує доводи позивача, що відповідач ОСОБА_2 не має статусу добросовісного набувача спірної земельної ділянки, оскільки хоча і зареєструвала за собою право власності на спірну земельну ділянку, однак не набула її у власність у встановленому законом порядку, не набувала право власності на спірне майно за відплатним договором, органи місцевого самоврядування не вчиняли жодних дій щодо передачі спірної земельної ділянки у приватну власність, а жодні підтвердження добросовісності набуття відповідачем спірного нерухомого майна відсутні.

Тобто, прокурор заперечує добросовісність відповідача. У випадку підтвердження підстав цього позову майно витребовується як у недобросовісного набувача, а якщо обставини недобросовісності не будуть доведені прокурором і відповідач виявиться добросовісним, у витребуванні майна у нього з підстав його недобросовісності може бути відмовлено. При цьому прокурор не позбавлений права заявити окремий позов про витребування у відповідача майна, як у добросовісного набувача, з доведенням підстав за яких майно згідно закону може бути витребуване від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Водночас вимога ч. 4 ст. 177 ЦПК України (в новій редакції) про обов`язок позивача додати до позовну документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, застосовується виключно щодо позовних вимог про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача.

Отже, питання добросовісного набуття прав на спірний об`єкт набувачем має бути оцінене судом під час судового розгляду справи. Зазначена обставина (добросовісності/недобросовісності набуття) залишатиметься невизначеною до закінчення розгляду справи та ухвалення судом рішення по суті спору

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву представника позивача про продовження розгляду справи потрібно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 258 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача задовольнити.

Продовжити судовий розгляд у цивільній справі №127/5677/25 за позовом Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Горбатюк