Справа № 202/8559/24
Провадження № 2/202/724/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра

у складі: судді Доценко С.І., за участю секретаря Тарасової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Костянтинівський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2024 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 через системі «Електронний суд» Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа Костянтинівський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до якої просить звільнити ОСОБА_1 , яка є боржником у виконавчому провадженні № 57575737 від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.04.2023 року по 31.05.2024 року в розмірі 39879 грн. які стягуються на користь відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Краснолиманського міського суду Донецької обл. 15.08.2018 року у справі № 236/2485/18 на утримання неповнолітніх дітей .

25.03.2025 року позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог та просить звільнити її від заборгованості за аліментами за період з 01.04.2023 по 28.02. 2025 року в розмірі 54261 грн. з тих же підстав.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила третю дитину ОСОБА_4 . Дитина має низьку хронічних складних захворювань, що потребують лікування та догляду . Починаючи з 31.07.2020 року позивачка відповідно до наказів № 494/1 від 30.07.2020 року, № 1/3 від 12.01.2021 року та № 48 від 01.06.2023 року за своїм місцем роботи перебувала у відпустці по догляду за дитиною, яку через хворобливий стан здоров`я дитини було продовжено до 02.06.2024 року. Вона продовжує одноособово виховувати доньку ОСОБА_5 , якій станом на теперішній час повних 4 рочки. В шлюбі не перебуває. Позивачка працевлаштована в Представництві ХАЛО ТРАСТ в Україні в якості сапера (розмінування) 1 категорії підрозділу розмінування м. Краматорськ. Однак, з моменту народження доньки фактично за місцем роботи не працює. Відповідно до наказів № 494/1 від 30.07.2020 року, № 1/3 від 12.01.2021 року, № 48 від 01.06.2023 року за своїм місцем роботи перебувала у відпустці по догляду за дитиною, яку через хворобливий стан здоров`я дитини було продовжено до 02.06.2024 року. Донька позивачки, ОСОБА_6 за станом здоров`я з 04.06.2021 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозами: рецидивуючий бронхіт j42.0, вазомоторний риніт j30.0, ДКП (OOO) j42.9. Відповідно до медичної довідки № 45/3 від 03.05.2024 року за станом здоров`я дитини, лікарсько-консультативною комісією була встановлена потреба ОСОБА_7 у домашньому догляді. В зв`язку з чим, відповідно до наказу № 187-к від 10.05.2024 року за місцем роботи позивачки їй було продовжено відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з потребою дитини у домашньому догляді до досягнення нею шестирічного віку з 02.06.2024 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через викладені обставини позивачка з 31.07.2020 року по теперішній час жодного особистого прибутку не має. Живе на допомогу близьких та друзів. Разом з дитиною позивачка зареєстрована та мешкає в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якої вона є. Через складний фінансовий стан, позивачці не має чим сплачувати за житло. Відповідно до судового наказу Костянтинівського міськрайонного суду від 09.09.2019 року по справі № 233/4071/19 з позивачки стягнуто 8408,13 грн. за надані їй послуги з теплопостачання. Крім того, відповідно до постанови Донецького апеляційного суду від 02.12.2021 року по справі № 236/3302/20 з позивачки на користь АТ КБ «Приватбанк» було стягнуто 14099,83 грн. Вказані рішення суду до теперішнього часу не виконані. Таким чином, станом на теперішній час позивачка продовжує перебувати у вкрай важкому майновому стані. Саме через вказані вище виключні обставини та скрутний фінансовий стан в позивачки зі сплати аліментів на користь відповідача на утримання їх синів за період з з 01.04.2023 по 28.02. 2025 року в розмірі 54261 грн., погасити яку в неї не має жодної можливості станом на теперішній час. За цих підстав позивачка, посилаючись на положення статті 197 Сімейного кодексу України, просить звільнити її від сплати заборгованості по аліментам на утримання двох синів від першого шлюбу .

11.07.2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну в якому відповідач проти задоволення позову заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову, тому що вона має обов`язок по утриманню дітей. Позивачка приховує, що за її позовом були зменшені аліменти на утримання дітей з урахуванням її сімейних обставин. Так, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2024 року в справі 202/9386/23 розмір аліментів було змінено до мінімального розміру з 1/3 частки її доходу на частку її доходу , при цьому був врахований її матеріальний та сімейний стан, а тому посилаючись на судовий наказ, вона має намір ухилитись від обов`язку утримувати дітей ( ст. 180 СК України) . Що стосується заборгованості за кредитом , то вона стягнута за період з 23.04.2013 по 01.05.2020 року , а за теплопостачання - за період з жовтня 2017 до травня 2019 року. Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності або відсутності у неї інших доходів, наявності або відсутності у неї нерухомого або рухомого майна, що не надає оцінити її майновий стан, в тому числі і погіршення майнового стану. Зазначила, що позивачка є особою працездатного віку, має у власності нерухоме майно тобто на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів із позивача і на теперішній час (в позовній заяві позивачка самостійно вказує, що є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ). Наявність у позивачки заборгованості за комунальні послуги та стягнення заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанк» з позивачки не відноситься до розгляду саме цієї справи. Відповідач зазначає, що позивачка знаходить кошти для утримання доньки, не зверталась за допомогою як малозабезпечена родина, зазначає, що має кошти для забезпечення своїх потреб і має обов`язок утримувати дітей, відповідно до ст.180 СК України.

Представник третьої особи Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через електронний кабінет. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань по суті справи не надійшло.

Суд, ознайомившись з заявами по суті справи та наданими доказами встановив наступні фактичні обставини .

На підставі свідоцтв про народження дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сторони є батьками дітей.

Судом встановлено, що судовим наказом Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.08.2018 року у справі №236/2485/18, з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) до досягнення старшим сином повноліття, після досягнення старшою дитиною повноліття стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) до досягнення молодшою дитиною повноліття, починаючи з 30.07.2018 року.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_11 аліментів перебуває на виконанні у Костянтинівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ВП №57575737 та заборгованість станом на 01.06.2020 року відсутня.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року позивачку було звільнено від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.05.2020 року по 31.03.2023 року . Судове рішення обґрунтоване тим, що позивачка не працює , має третю дитину ,яка хворіє і яку вона виховує одна, не маючи засобів для існування , на підставі ст.197 СК України .

Рішенням Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська від 15 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Костянтинівський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за судовим наказом Краснолиманського міського суду Донецької області по справі № 236/2485/18, з 1/3 частини до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В основу рішення також покладено доводи позивача, що змінилося її матеріальне становище. На даний час на її утриманні перебуває малолітня дитина яка має ряд захворювань. Доходу, який залишається їй після сплати аліментів, не вистачає на її особисті потреби, утримання хворої доньки та сплату боргу по комунальним послугам та на виконання рішення по стягненню заборгованості. Позивач проживає одна, батько дитини на утримання доньки не надає допомоги, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Згідно з довідкою про розрахунок заборгованості , зробленої державним виконавцем у виконавчому провадженні № АСВП 57575737 на 1.03.2025 року , заборгованість позивачки по сплаті аліментів дітям ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за період з квітня 2023 року по лютий 2025 року становить 54261,00 грн. Зазначено, що враховуючи, що боржник Редько офіційно працевлаштована та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 02.06.2025 року, з неї на підставі п.2 ст.182 СК України стягуються аліменти в мінімально гарантованому розмірі - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначено, що на 01.04.2023 року заборгованість відсутня.

Таким чином, судом встановлено , що за весь період з квітня 2023 року по 01.03.2025 року позивачка, як мати, не перерахувала на утримання дітей жодних коштів. А заборгованість на 01.04.2023 року відсутня, тому що постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року позивачку було звільнено від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.05.2020 року по 31.03.2023року.

Судом встановлено на підставі свідоцтва про народження дитини, що дійсно позивачка є матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком зазначений ОСОБА_15 , з яким позивачка розірвала шлюб рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.09.2021 року, яке набрало законної сили 04.10.2021 року.

На підставі копій наказів про перебування у відпустці та останньої довідки з місця роботи ОСОБА_1 дійсно працює в представництві ХАЛО ТРАСТ в Україні з 09.01.2019 року та станом на 27.06.2024 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 02.06.2024 року по 02 червня 2025 року, відповідно до наказу № 187-к від 10.05.2024 року.

Відповідно до наказу № 527-к від 29.05.2025 року ОСОБА_1 їй надана відпустка без збереження заробітної плати у зв`язку з потребою дитини у домашньому догляді до досягнення 6-річного віку з 03.06. 2025 року по 02.06.2026 року. Підстава заява ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження дитини , довідка форми 080-1/о від 27.05.2025 року.

Відповідно до копії довідки форми 080-1/о від 03.05.2024 року № 45/3 , що видана Комунальним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги Костянтинівської міської ради", ОСОБА_14 перебуває в лікарні на диспансерному обліку у зв`язку з хворобою за кодом МКХ-10 j42.0, j42.9 . Час з якого дитина потребує догляду 03.06.2024 , довідка дійсна до 02.06.2025 року.

Відповідно до Відповіді №1712479 від 28.08.2025 року з січня по червень 2023 року отримувала щомісяця соціальні виплати в розмірі 860 грн. В подальшому з липня 2023 по 3 квартал 2025 року у ОСОБА_1 доход відсутній.

Із зазначеної довідки судом встановлено, що дитина ОСОБА_6 не є інвалідом, а відповідно до коду Міжнародної класифікації хвороб 10, має захворювання J42.00- j42.9 що є - «Неуточнений хронічний бронхіт», який відповідно до класифікації хвороб протікає в хронічній , а не в гострій формі.

Позивачем суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивачкою витрачений час на лікування дитини в закладах охорони здоров`я, про проведення обстеження про які вона заявляє, про витрати , які позивачка понесла на її лікування в період з 01.04.2023 року по 28.02.2025року . В довідці зазначено , що час з якого дитина потребує догляду з 03.06.2024 року, а позивачка просить звільнити її від обов`язків по сплаті аліментів своїм синам з 01.04.2023 року.

Дослідивши наявні в справі докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року , ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набула чинності з 27 вересня 1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага.

Положеннями ст. 51Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з положень п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України .

При цьому, відповідно до ст.197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вирішуючи спір між сторонами, суд встановив, що позивачка як мати, проживаючи окремо від своїх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та маючи обов`язок сплачувати аліменти на їх утримання на користь відповідача, з 01.05.2020 року не сплачує жодних коштів на їх утримання посилаючись на те, що вона народила в іншому шлюбі третю дитину, яка хворіє, вона перебуває по догляду за дитиною до досягнення дитиною 6 років і не має доходу для сплати аліментів. За виконавчим провадженням виникла заборгованість зі сплати аліментів, від якої вона періодично намагається звільнитися, звертаючись до суду посилаючись на положення ст.197 СК України та на ті ж самі обставини.

Так, постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року позивачку було звільнено від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.05. 2020 року по 31.03.2023 року. При цьому судом враховане скрутне матеріальне становище позивачки яке пов`язане з народженням третьої дитини, та відсутністю доходу у зв`язку з перебуванням по догляду за дитиною

З цього часу, не сплативши жодних коштів на утримання своїх дітей від першого шлюбу, повторно звертається до суду про звільнення від заборгованості по аліментах щодо синів від першого шлюбу за весь період , починаючи з наступної дати після періоду , зазначеного в судовому рішенні Дніпровського апеляційного суду, знову посилаючись на обставини, що були предметом розгляду Дніпровського апеляційного суду при вирішення питання про звільнення її від заборгованості по аліментам, та Індустріального районного суду м. Дніпра при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що позивачка знаходить спосіб утримувати належним чином себе та третю дитину від іншого шлюбу, тому що до справи не надані докази про те, що позивачка зверталась про отримання соціальної допомоги від держави, тощо.

Судом встановлено,що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 15 січня 2024 року зменшено розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за судовим наказом Краснолиманського міського суду Донецької області по справі № 236/2485/18, з 1/3 частини до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до довідки про заборгованість по аліментам, встановлено, що заборгованість нарахована, виходячи із 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття,що є мінімально гарантованим розміром аліментів на дитину.

Позивачка , як підстави для звільнення від заборгованості за аліментами зазначає хворобу своє доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що перешкоджає їй працювати за основним місцем роботи , у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною до 6 років, та посилається на відомості із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків , про відсутність в неї будь-якого доходу.

Суд не вважає ці підстави достатніми для повторного звільнення позивачки від заборгованості за аліментами.

Так, як зазначалось, із довідки форми 080-1/о від 03.05.2024 року № 45/3встановлено, що дитина ОСОБА_6 не є інвалідом, а відповідно до коду Міжнародної класифікації хвороб 10, має захворювання J42.00-я j42.9 це - Неуточнений хронічний бронхіт, який відповідно до класифікації хвороб протікає в хронічній формі.

Позивачем суду не надано жодного доказу про хворобу позивачки, або на підтвердження того, що хвороба дитини протікає з загостреннями, та позивачкою витрачений час та кошти на лікування дитини в закладах охорони здоров`я, про проведення обстеження про які вона заявляє, про витрати , які позивачка понесла на її лікування та обстеження в період з 01.04.2023 року по 28.02.2025року .

В довідці зазначено , що час з якого дитина потребує догляду з 03.06.2024 року, а позивачка просить звільнити її від обов`язків по сплаті аліментів своїм синам з 01.04.2023 року.

Враховуючи, що позивачка є здоровою працездатною особою, а дитина ОСОБА_6 хоча і потребує догляду, але ж не є інвалідом, , перебуває в лікувальному закладі лише на диспансерному обліку , має вік вже 5 років, то позивачка , проявляючи сумлінність щодо наявних зобов`язань по утриманню і інших своїх дітей, відповідно до ч.9 ст.179 КЗпП , у період перебування у відпустці для догляду за дитиною , не позбавлена можливості працювати, наприклад за сумісництвом, на умовах неповного робочого часу або вдома, отримувати дохід та сплачувати аліменти на утримання своїх синів, які як і третя дитина, яка проживає з матір`ю, потребували та потребують її матеріальної допомоги .

Її доводи про те, що вона має заборгованість за кредитним договором та комунальними платежами не можуть бути прийняті судом, тому що обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей та зобов`язання за судовим рішенням про стягнення аліментів, привалюють над іншими зобов`язаннями позивачки.

Як уже зазначалось, при розгляді справи держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, превалюють інтереси дітей

Статтями 12,81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На думку суду, позивачкою ОСОБА_1 не доведено наявність підстав, передбачених ст.197СК України для повторного звільнення її від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_2 на утримання двох синів від першого шлюбу.

А також , суд переконаний , що таке звільнення матері від заборгованості по аліментах повністю не відповідає інтересам дітей , на утримання яких стягувались аліменти.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 оскільки вони є необґрунтованим та не відповідають інтересам дітей, на користь яких стягуються/стягувались аліменти.

Керуючись ст. ст. 76-81, 133, 229, 258, 259 263-265, 273,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Костянтинівський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.04.2023 по 28.02. 2025.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.08.2025 року

Суддя С. І. Доценко