Р І Ш Е Н Н Я№ 127/42328/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 17.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №5555841 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 16000 грн, строк кредиту - 360 днів. Свої зобов`язання ТОВ «Авентус Україна» виконало, відповідач отримав кредитні кошти шляхом зарахування їх на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Універсал Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. В подальшому, 26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №26.09/23-Ф, відповідно до умов якого, право вимоги за договором №5555841 про надання споживчого кредиту від 17.02.2022 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 60894,40 грн, з яких: 16000,00 грн - заборгованість за кредитом, 44894,40 грн - заборгованість за процентами. Крім цієї заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 3028,00 грн судового зборуі витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. (а.с. 1-6)

Ухвалою суду від 25.02.2025 відкрито провадження у цивільній справі №127/42328/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, було визначено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. (а.с. 80)

Копія ухвали суду від 25.02.2025 направлена відповідачу ОСОБА_1 , конверт повернуто до суду з відміткою пошти - за закінченням терміну зберігання (а.с. 81-82). Додатково копію ухвали направлено відповідачу на його електронну пошту, документ доставлено до електронної скриньки 21.07.2025. (а.с. 87)

Відповідачем відзиву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано.

Розпорядженням керівника апарату суду від 04.06.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи. (а.с. 83)

Суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 укладено договір №5555841 про надання споживчого кредиту, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 16000,00 грн, строком на 360 днів, за стандартною ставкою 1,99% в день (п. 1.3, 1.4, 1.5.1 договору), знижена ставка - 0,597% в день (п. 1.5.2), періодичні платежі зі сплати процентів - кожні 30 днів (п.1.4). (а.с. 7-12)

Дата повернення кредиту (12.02.2023) зазначена в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору №5555841 від 17.02.2022, згідно якої загальна вартість кредиту - 130624,00 грн. (а.с.12 зворот)

Договір підписано ОСОБА_1 17.02.2022 електронним підписом одноразовим ідентифікатором М666357. (а.с. 12)

17.02.2022 ОСОБА_1 підписав електронним підписом паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)) до договору №5555841 про надання споживчого кредиту, в якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у договорі №5555841. Згідно паспорту споживчого кредиту загальна вартість кредиту - 130624,00 грн. (а.с.13-14)

На а.с. 15 - підтвердження АТ «ПУМБ» за № КНО-20.4/103 від 27.09.2023 про перерахування кредиту у розмірі 16000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 , на платіжну картку № НОМЕР_1 . (а.с. 15, 15 зворот)

26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф, за умовами якого, ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, в тому числі щодо боржника ОСОБА_1 за договором №5555841 про надання споживчого кредиту від 17.02.2022, що підтверджується також актом прийому - передачі реєстру боржників від 26.09.2023 за договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 та актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023. (а.с. 48-52, 56)

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 (додаток № 1) від 26.09.2023 вбачається, що ОСОБА_1 вказаний у списку боржників за договором №5555841, за яким загальна сума заборгованості становить 60894,40 грн. (а.с.58)

Згідно платіжної інструкції № 198 від 26.09.2023, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» сплатило ТОВ «Авентус Україна» кошти за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023. (а.с. 57)

Договір факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 ніким не оспорюється (доказу протилежного суду не надано), згідно презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) він є дійсним.

Відповідач зобов`язання за договором №5555841 від 17.02.2022 належно не виконував, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 60894,40 грн, з яких: 16000,00 грн - заборгованість за кредитом, 44894,40 грн - заборгованість за процентами. (а.с. 17-31) Після придбання права вимоги за договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 позивач своїх нарахувань за договором не здійснював.

Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит).

Зазначене підтверджується письмовими доказами: договором №5555841 від 17.02.2022 про надання споживчого кредиту (а.с. 7-12), додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №5555841 від 17.02.2022 (а.с. 12 зворот), копією паспорту споживчого кредиту (а.с. 13-14), листом АТ «ПУМБ» за №КНО-20.4/103 від 27.09.2023 про перерахування кредиту у розмірі 16000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 , на платіжну картку № № НОМЕР_1 (а.с.15), розрахунком заборгованості за договором №5555841 від 17.02.2022 (а.с. 17-31), копією договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 (а.с. 48-52), копією акту прийому - передачі реєстру боржників від 26.09.2023 за договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 та актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 (а.с.56), витягом з реєстру боржників від 26.09.2023 (а.с.58), платіжною інструкцією № 198 від 26.09.2023 (а.с.57)

Позивач після укладення договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 своїх нарахувань за договором не здійснював, що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №5555841 від 17.02.2022. (а.с. 17-31)

Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту.

02.08.2024 між адвокатом Руденком К.В. та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір про надання юридичних послуг №02/08/2024. (а.с. 59-60)

Відповідно до витягу з реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №5 до договору №02/08/2024 від 02.08.2024 про надання юридичних послуг вартість послуги з підготовки позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 за договором №5555841 заборгованості становить 10000,00 грн. (а.с. 64)

З платіжної інструкції №1353 від 06.09.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» сплатило ОСОБА_2 10000,00 грн, призначення платежу: згідно договору №02/08/2024 від 02.08.2024 про надання юридичних послуг по акту №5 від 30.08.2024. (а.с. 65)

На а.с. 61 копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Руденка К.В.

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст. 137 ч. ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 (справ №755/9215/15-ц) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 (справа №2040/6747/18) закріплено правовий висновок, згідно якого суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Ураховуються такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На підставі викладеного, враховуючи те, що справа не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні при розгляді справи, суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 4000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат потрібно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 1054, 639, 629, 628, 526, 527, 530, 207, 204 ЦК України,

Законом України «Про електронну комерцію»,

Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»,

ст.ст. 13, 89, 133, 137, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за кредитним договором №5555841 від 17.02.2022 в розмірі 60894 (шістдесят тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн 40 к., з яких 16000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 44894,40 грн - заборгованість за процентами;

а також стягнути 3028,00 грн судового збору і 4000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», , м. Київ, вул. В.Гавела, 4;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 08.09.2025.

Суддя О.О. Венгрин