Справа № 2-752/04
Провадження № 2-зз/175/26/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на будинок,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на будинок.

01 вересня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2004 року.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що у провадженні суду перебувала цивільна справа №2-752/04 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на будинок.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2004 року було накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2004 року визнано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , визнавши дійсною угоду купівлі-продажу домоволодіння, укладену 06 березня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 31-32).

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 виданого виконкомом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №87, 08 вересня 2008 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданим 22 січня 2024 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №27.

В подальшому ОСОБА_1 як дружина померлого та спадкоємець першої черги звернулася до приватного нотаріуса Чаладзе Г.О. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до скасування арешту на домоволодіння АДРЕСА_1 , який був накладений Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2004 року.

На час смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_1 постійно проживала зі спадкодавцем, що підтверджується відповідними довідками про місце проживання.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч.2 ст. 149 ЦПК України).

Таким чином, забезпечення позову є гарантією виконання судового рішення в майбутньому.

Відповідно до ч. 7 ст. 149 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Відповідно до п. 10 постанови Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 р., заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року по справі №705/4132/19 зазначено, що «враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.»

Оскільки заходи забезпечення були здійснені задля запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів прав позивача та наразі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2004 року набрало законної сили і виконано у повному обсязі, то потреба в заходах забезпечення позову відпала.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, за винятком випадків коли забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Разом з тим суд враховує той факт, що у зв`язку з накладенням арешту на зазначене вище домоволодіння наразі порушуються права ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 і має усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, що вражається у неможливості реалізувати свої права на спадкове майно у зв`язку з накладеним арештом на нього. Також суд враховує, що наразі спір з приводу предмету арешту, що одночасно є спадковим майном, відсутній і вирішується нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, з урахуванням вимог ЦПК України про наявність вище зазначених обставин, суд вважає, що потреба в забезпеченні позову відпала, а тому заходи забезпечення позову слід скасувати.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1218, 1261 ЦК України, ст. ст. 149, 158 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на будинок, - задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2004 року арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.