УХВАЛА

05 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 753/92/23

провадження № 61-11391ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ліфанова Інна Олексіївна, про визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину майна, як на частку в спільній сумісній власності подружжя, та виключення частини майна зі складу спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ліфанова І. О. (далі - приватний нотаріус КМНО Ліфанова І. О.), в якому просила суд:

1) визнати факт проживання однією сім`єю без укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

2) визнати право власності на майно, як на частку у спільній сумісній власності подружжя на:

- 1/2 частини квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- 1/2 частини квартири за адресою:

АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- 1/2 частини вартості будівництва прибудови 42,7 кв. м, що поліпшило садовий будинок у СТ «Восход-1» за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 у сумі: 246 013,50 грн;

3) виключити зі складу спадкового майна ОСОБА_4 :

- 1/2 частини квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4

- 1/2 частини квартири за адресою:

АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;

- 1/2 частини вартості будівництва прибудови 42,7 кв. м, що поліпшило садовий будинок у СТ «Восход-1» за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 у сумі: 246 013,50 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус КМНО Ліфанова І. О., про визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину майна, як на частку в спільній сумісній власності подружжя, та виключення частини майна

зі складу спадкового майна задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01 вересня 2008 року по 25 лютого 2022 року включно.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 - як на частки у спільній сумісній власності подружжя.

У решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 019,37 грн судового збору.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 серпня

2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15 598,80 грн понесених витрат на правову допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасовано з ухваленням нового судового рішення.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 про визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 та 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , як на частки

у спільній сумісній власності подружжя та виключення частини майна зі складу спадкового майна.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору за подання позовної заяви у розмірі 10 019,37 грн скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 23 349,00 грн.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 06 серпня 2025 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Скасовано додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 серпня 2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи у розмірі 174 000,00 грн.

04 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду

із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року та на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржувані судові рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник заявила клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Клопотання обґрунтовано тим, що повний текст додаткової постанови отримано через підсистему «Електронний суд» 06 серпня 2025 року, що підтверджено доказами.

Враховуючи викладене, клопотання заявника про поновлення строку подачі касаційної скарги підлягає задоволенню.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 31 134,40 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції закону чинного на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2023 році та заявляла 2 позовні вимоги немайнового характеру та 1 позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності на 1/2 частину майна).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

ОСОБА_1 оскаржує постанову суду апеляційної інстанції у повному обсязі.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання, а саме на 2023 рік (відсутнє визначення вартості 1/2 квартири у м. Києві та 1/2 вартості квартири у с. Бузова), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за 2 позовні вимоги немайнового характеру 4 294,40 грн ((1 073,60*2)*200%= 4 294,40) та за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подачі касаційної скарги задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць