Справа № 953/520/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Власової Ю.Ю. у справі

за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова у цивільній справі №953/520/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області,

Державного казначейської служби України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Худяєва Олега Ігоровича

про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури,

УСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державного казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Худяєва Олега Ігоровича про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури.

Київський районний суд м. Харкова рішенням від 09.08.2024 відмовив у задоволенні позову.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.02.2025, вказана заява передана в провадження судді Колесник С.А.

Суд ухвалою від 14.05.2025 задовольнив заяву про самовідвід і передав справу для визнання нового складу суду.

Згідно з повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана заява надійшла у провадження судді Власової Ю.Ю.

Суд ухвалою від 20.05.2025 прийняв заяву до провадження та призначив її до розгляду.

Указаному складу суду неодноразово (тричі) заявлялись відводи, які були розглянуті в порядку, передбаченому статтею 40 ЦПК України.

04.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заяву про відвід судді Власової Ю.Ю. від розгляду його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова у справі № 953/520/24, в якій просив призначити судове засідання по розгляду відводу для того, щоб заявник мав можливість подати докази, подання яких разом з цією заявою дасть можливість судді Власовій Ю.Ю. уникнути кримінальної відповідальності; застосувати вимогу об`єктивної безсторонності до судді Власової Ю.Ю.; відвести суддю від розгляду справи.

Заява мотивована тим, що є обставини, які викликають сумнів у об`єктивності судді та неупередженості, зокрема, вказує, що 03.09.2025 заявнику зателефонувала особа жіночої статі, представилась помічником судді Київського районного суду м. Харкова Власової Ю.Ю. та запропонувала передати їй до початку судового засідання грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, щоб судом було ухвалено рішення на його користь, також зазначила що зі сторони відповідача надійшла пропозиція подарунка, та у випадку якщо він не надасть гроші, суддя винесе рішення на користь відповідача.

Київський районний суд м. Харкова (у складі судді Власової Ю.Ю.) ухвалою від 14.02.2025 заяву про відвід визнав необґрунтованою, а справу передав на автоматизований розподіл з метою визначення судді для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025 заяву передано для розгляду судді Вітюку Р.В.

Суд, розглянувши заяву про відвід, дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Щодо порядку розгляду заяви

Порядок вирішення заявленого відводу урегульовано нормою статті 40 ЦПК України, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Тобто за загальним правилом питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи і тільки за ініціативою суду таке питання може бути призначене до судового розгляду.

Так, заявник у пункті першому заяви просить "призначити судове засідання по розгляду відводу для того, щоб заявник мав можливість подати докази, подання яких разом з цією заявою дасть можливість судді Власовій Ю.Ю. уникнути кримінальної відповідальності" (мовою оригіналу).

Водночас про яку кримінальну відповідальність йде мова, яке відношення відповідне питання має до заявленого відводу, у чому полягає неможливість надати відповідні докази разом із заявою і яке це має значення для заяви особа не зазначає. Тобто заявником не наведено жодної об`єктивної необхідності призначати судове засідання для розгляду поданого відводу. Суд відповідних обставин також не встановив, а тому подана заява розглядається відповідно до загальних правил, передбачених частиною восьмою статті 40 ЦПК України.

Щодо критеріїв безсторонності

ОСОБА_1 просить застосувати вимогу об`єктивної безсторонності до судді Власової Ю.Ю.

Право людини на справедливий суд належить до фундаментальних прав людини у сучасній демократичній державі. Забезпечення справедливого правосуддя, що ґрунтується на верховенстві права, є міжнародним зобов`язанням України на підставі низки міжнародно-правових актів, які ратифіковані Україною і становлять частину національного законодавства. Одним із таких документів є Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року (далі ЄКПЛ, Конвенція).

Стаття 6 ЄКПЛ гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи під час розгляду будь-якого пред`явленого їй кримінального обвинувачення.

Одним зі способів забезпечення даного права є інститут відводу, що полягає у гарантованому кожному учаснику процесу праві за наявності передбачених законом обставин висловити недовіру судді чи складу суду і заперечити про участі цього судді (суддів) у розгляді справи.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ безсторонність суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24.02.1993, п. 27, 28, 30; "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) від 21.12.2000, заява № 3958/96, п. 42).

За таких обставин, суд вважає обґрунтованою вимогу заявника щодо необхідності застосування вимоги об`єктивної безсторонності до судді Власової Ю.Ю., оскільки це відповідає вимогам національного законодавства та усталеній практиці Європейського суду з прав людини, а тому під час розгляду поданої заяви враховується критерій "об`єктивності".

Щодо суті заяви

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заявник фактично визначив підставою заяви пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як було зазначено вище, Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення в справі "Білуха проти України", № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати, що суддя Власова Ю.Ю. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Жодного доказу, чи навіть обґрунтування заявник на підтвердження особистої упередженості судді Власової Ю.Ю. не надає та не наводить (акцентує увагу на об`єктивному критерію). А тому суд вважає, що відсутні обставини на підтвердження упередженості судді за суб`єктивним критерієм.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані (постанова Верховного Суду від 24.12.2024 у справі № 753/20125/21).

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже відповідна обставина вимагає оцінки реальних дій окремого судді (суддів) під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Заяви ОСОБА_1 про відвід судді містять лише його посилання на певну обставину без надання жодного відповідного доказу у розумінні статей 76 80 ЦПК України або ж доказів вжиття відповідних заходів реагування (у разі дійсної наявності відповідної ситуації). Тобто подана заява не підтверджена жодним належним і допустимим доказом, а тому не може бути визнана обґрунтованою, оскільки відповідна обставина не доведена.

Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду".

Суд у цій справі не встановив обставини, на які посилається заявник, які б вказували на упередженість або необ`єктивність суду, який здійснює розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відповідно і обставин для застосування об`єктивного критерію щодо неупередженості судді не встановлено, а тому заявлений відвід не підлягає задоволенню.

Згідно з об`єктивним критерієм оцінки безсторонності суду відсутні встановлені факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді Власової Ю.Ю., адже не встановлено обставин, які унеможливлювали б ухвалення нею об`єктивного рішення у справі. Жодних обставин упередженості з точки зору суб`єктивного критерію оцінки безсторонності суд також не встановив.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини, викладені в заяві про відвід, оцінивши наведені доводи, суд вважає, що передбачені статтею 36 ЦПК України підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 36, 39, 40, 259 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Власової Ю.Ю. у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова у цивільній справі №953/520/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державного казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Худяєва Олега Ігоровича про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Роман ВІТЮК