Справа № 643/4636/25
Провадження № 2/643/3077/25
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

04.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Горностаєва В.І.,

представника відповідача Андрущенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди, -

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , яку в подальшому уточнила та остаточно просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь франшизу внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди в сумі 3200,00 грн, також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 28 березня 2025 року відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Законом України «Про внесення змін до закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» №4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав законної сили 25 квітня 2025 року, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова.

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 15 липня 2025 року задовольнив заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Горностаєва В.І. Прийняв до провадження заяву позивача ОСОБА_1 з викладом позовних вимог в їх уточненій редакції.

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 01 вересня 2025 року задовольнив заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Горностаєва В.І. про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

20 серпня 2025 року засобами електронного поштового зв`язку від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Горностаєва В.І. надійшла заява, в якій він просить прийняти відмову позивача від позову, у зв`язку з добровільним виконання відповідачем позовних вимог, разом з тим, в порядку ч. 3 ст. 141 ЦПК України просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1211,20 гривень та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце його проведення своєчасно та належним чином, у судовому засіданні був представлений повноважним представником адвокатом Андрущенко Д.С.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Горностаєв В.І. свою заяву від 20 серпня 2025 року підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача - Андрущенко Д.С. у судовому засіданні не заперечувала проти закриття провадження у справі та стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору, однак заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн, посилаючись в обґрунтування обраної позиції на те, що докази, надані позивачем в обґрунтування вказаних витрат, не відповідають вимогам законодавства.

Беручи до уваги обставини того, що відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, у судовому засіданні був присутній його повноважний представник, суд вважає за можливе проводити розгляд справи та вирішувати клопотання позивача про закриття провадження у справі за відсутності відповідача, проти чого у судовому засіданні не заперечували інші учасники справи.

Вивчивши матеріали справи, доводи клопотання позивача про закриття провадження у справі, заслухавши думку учасників справи, суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст. 49 ЦПК України відмова від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу є правом позивача.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову, закривши провадження у справі, при цьому роз`яснивши сторонам наслідки закриття провадження у справі, викладені в ч. 2 ст. 256 ЦПК України, а саме: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Що стосується вимог позивача у клопотанні про закриття провадження у справі про стягнення з відповідача суми сплаченого при пред`явленні позовної заяви судового збору в розмірі 1211,20 гривень та понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень, то суд керується таким.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У заяві представника позивача про закриття провадження у справі зазначено, шо позивач відмовляється від позову, у зв`язку з добровільним виконання відповідачем позовних вимог. Разом з тим, у поданій заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати, посилаючись на положення ч. 3 ст. 142 ЦПК України. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали висловлену у заяві позицію, просили суд вирішити питання про розподіл судових витрат у порядку ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Як убачається з платіжної інструкції №0.0..1 від 28.04.2025, долученою представником відповідача до матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_2 сплатив на рахунок позивача ОСОБА_1 грошову суму 3200,00 гривень, призначення платежу: «оплата за франшизу» (а.с. 70).

Відтак, судом установлено, що відповідач задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 після пред`явлення нею позову. Вказану обставину підтвердили у судовому засіданні 04 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 , її представник адвокат Горностаєв В.І. та представник відповідача адвокат Андрущенко Д.С.

За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з квитанцією до платіжної інструкції про переказ готівки №20 від 25.03.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 гривень. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2025 року між адвокатом Горностаєвим В.І. та ОСОБА_1 було укладено Договір № 2 про надання правової допомоги, згідно з п. 1.1 якого адвокат зобов`язується надати клієнтові правову допомогу з підготовки позовної заяви до Московського районного суду м. Харкова та участь у Московському районному суді м. Харкова і в Харківському апеляційному суді.

17.03.2025 адвокат Горностаєв В.І. та ОСОБА_1 підписали Акт №1 прийому-передачі виконаних робіт з надання правової допомоги, згідно з яким адвокат надав такі послуги з надання правничої допомоги: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, кількість годин 2, ціна 500,00 грн; формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи, кількість годин 2, ціна 500,00 грн; підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява, клопотання), кількість годин 4, ціна 2000,00 грн.

Відповідно до прибуткового ордеру №2 від 25 березня 2025 року, ОСОБА_1 сплатила адвокатові Горностаєву В.І. 3000,00 гривень, підстава: підготовка позовної заяви до суду, запити, консультація та участь в Московському районному суді м. Харкова.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 вказаного вище Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, як це унормовано положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування гонорару за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (справа № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, виходячи з наведених правових положень, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

На думку суду, визначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та доведеними у контексті наданих ним послуг із урахуванням складності справи, обсягу нормативно-правових актів, використаних адвокатом та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг з розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим суд вважає, що наявні підстави для відшкодування заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень.

Керуючись ст. 137, 141, 255, 256, 260, 261 ЦПК України

у х в а л и в :

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ) у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Роз`яснити позивачеві, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя : Я.Ю. Семенова