Провадження 2/193/306/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 вересня 2025 року с-ще Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

при секретарі: Ратушній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 до Девладівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - Софіївське відділення КП «Криворізьке РБТІ» «ДОР», про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2025 позивач ОСОБА_2 звернулась до суду через свого представника ОСОБА_1 з вказаним позовом до відповідача Девладівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. В обґрунтування якого вказала, що 10 березня 1964 року ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу набув у власність житловий будинок в с. Девладове Софіївського району Дніпропетровської області. Договір купівлі продажу житлового будинку посвідчено 10.03.1964 року виконкомом Водянської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області в книзі записів нотаріальних дій за №14. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, ОСОБА_4 , яка на момент смерті чоловіка була зареєстрована та проживала разом з ним в житловому будинку АДРЕСА_1 відповідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР прийняла спадщину, але юридично право на спадщину не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилася спадина, яка складалася з житлового будинку АДРЕСА_1 , яку відповідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР прийняв шляхом вступу протягом шести місяців з дня її відкриття в фактичне управління та володіння спадковим майном син - ОСОБА_5 , але юридично не оформив своїх прав. За життя, 10.07.2012 року, ОСОБА_5 зробив заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження: належний йому житловий будинок з господарськими побудовами та земельну ділянку відповідною площею, надану для їх обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_2 . Житловий будинок АДРЕСА_1 розташований та не приватизованій присадибній земельній ділянці. З 10 липня 2012 року по теперішній час, тобто на протязі часу що перевищує десять років, позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіла домоволодінням АДРЕСА_1 , що відповідно до положення ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України свідчить про набуття нею права власності на цей об`єкт нерухомості, за набувальною давністю. Посилаючись на те, що позивачка ОСОБА_2 відкрито, добросовісно та безперервно з 2012 року володіє вищевказаним житловим будинком, представник позивача просив суд визнати за нею право власності на цей будинок за набувальною давністю.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідач, Девладівська сільська рада, подала до суду лист про розгляд справи за відсутності відповідача, позовні вимоги підтримують повному обсязі, заперечень до позову не мають.

Представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Судом встановлено, що 10 березня 1964 року ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу набув у власність житловий будинок в с. Девладове Софіївського району Дніпропетровської області. Договір купівлі продажу житлового будинку посвідчено 10.03.1964 року виконкомом Водянської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області в книзі записів нотаріальних дій за №14. (а.с.17) Відповідно витягу про державну реєстрацію прав від 11.12.2012 року, номер запису:3-3 в книзі: 4 , будинок АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_3 .(а.с.9) За життя, 31.05.1993 року, ОСОБА_3 зробив заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження: житловий будинок, все моє майно де б воно не було і з чого б не складалося,і взагалі все те, що буде належати на день моєї смерті і за що я за законом матиму право заповідаю своїй дружині: ОСОБА_4 . (а.с.8) ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.22). ОСОБА_4 , яка на момент смерті чоловіка була зареєстрована та проживала разом з ним в житловому будинку АДРЕСА_1 відповідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР прийняла спадщину, але юридично право на спадщину не оформила.(а.с.30) Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с.23) Після її смерті відкрилася спадина, яка складалася з житлового будинку АДРЕСА_1 , яку відповідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР прийняв шляхом вступу протягом шести місяців з дня її відкриття в фактичне управління та володіння спадковим майном син - ОСОБА_5 , але юридично не оформив своїх прав. За життя, 10.07.2012 року, ОСОБА_5 зробив заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження: належний мені житловий будинок з господарськими побудовами та земельну ділянку відповідною площею, надану для їх обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_2 (а.с.28). Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27). Житловий будинок АДРЕСА_1 належить в розмірі 1/1 на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с.7,9). Житловий будинок АДРЕСА_1 розташований на не приватизованій присадибній земельній ділянці. Відповідно інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно від 10 жовтня 2024 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 . Вартість домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 відповідно звіту про оцінку майна від 31 жовтня 2022 року, становить 107 344.00 гривень. (а.с.13-21). Житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно технічного паспорта загальною площею 43,7 кв.м., житловою 20,6 кв.м.(а.с.10-12). Згідно відповіді Першої Криворізької нотаріальної контори спадкові справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2025 року (а.с.104).

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦКпро те, що правиластатті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, щоЦКнабрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦКпоширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому, суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертоїстатті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першоїстатті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Згідно ч. 2 ст. 344 ЦК України Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

З наведеного, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом від 2012 року на будинок АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що позивач на підставі положень ч. 2 ст. 344 ЦК України, більше 15 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому набула право власності за набувальною давністю на домоволодінням АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1,2 ст. 5 ЦПК України 1. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 3 ст. 344 ЦК України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності.

Таким чином, суд вважає до застосування в даних правовідносинах як підставу ч. 3 ст. 344 ЦК України.

Вимогу про стягнення з відповідача судового збору, який позивачка понесла при зверненні до суду з цим позовом, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15, 16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 до Девладівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - Софіївське відділення КП «Криворізьке РБТІ» «ДОР», про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності, в порядку набувальної давності, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 43,7 кв. м , житловою площею 20,6 кв.м, із господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня «Б», вхід в погріб «В», погріб «Вп/д», вбиральня «Г», огорожа «№1».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_4 ;

представник позивача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , ордер адвоката АЕ № 1376624 від 09.04.2025 р.;

відповідач: Девладівська сільська рада, код юридичної особи 04525219, юридична адреса: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Девладове, вул.Привокзальна, буд. 10, індекс: 53132, тел. 2-41-32, електронна пошта: ;

третя особа: Софіївське відділення КП «Криворізьке РБТІ» ДОР», , юридична адреса: вул. Больнична, смт. Софіївка, Криворізький район, Дніпропетровська область, інд: 53100.

Повний текст рішення складено 03 вересня 2025 року.

Суддя Н.О.Кравченко