Справа № 515/1325/25
Провадження № 2-з/515/1692/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Олійника К. І.,

за участю секретаря судового засідання Коренчук О. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари Одеської області заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Домущі Василя Сергійовича, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Татарбунарського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

У вересні 2025 року представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Домущі В. С., подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0347, а саме: заборонити державним реєстраторам та іншим уповноваженим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного майна до набрання законної сили рішенням суду, мотивуючи тим, що предметом спору по даній справі є поділ між подружжям майна, а саме вищезазначеної земельної ділянки, яка була набуте під час шлюбу та є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

У позивача є вагомі підстави вважати, що дане майно без згоди позивача може бути відчужено або передано на користь третіх осіб, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, відповідач 09.05.2025 року вже вчиняв дії, спрямовані на відчуження спільного майна без відома та згоди на той час дружини (позивача), що свідчить про наявність реальної загрози розпорядження спірним нерухомим майном у подальшому.

Зокрема, відповідач вів перемовини щодо перереєстрації (переоформлення) транспортних засобів, які належать подружжю на праві спільної сумісної власності, з такими особами як: ОСОБА_3 (інформація щодо цієї особи не встановлено), ОСОБА_4 (інформація щодо цієї особи не встановлено), ОСОБА_5 (інформація щодо цієї особи не встановлено), ОСОБА_6 (інформація щодо цієї особи не встановлено), ОСОБА_7 (інформація щодо цієї особи не встановлено), ОСОБА_8 (інформація щодо цієї особи не встановлено), ОСОБА_9 (інформація щодо цієї особи не встановлено), уклав договори дарування таких транспортних засобів без згоди позивача, а також подавав до сервісного центру МВС документи для державної реєстрації правочинів.

Потім без згоди позивачки, відповідач вчинив нікчемні правочини, а саме :

- 09 травня 2025 року, здійснив переоформлення транспортного засобу (сідлового тягача) марки Renault, модель Magnum 460, 2008 року випуску, на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору дарування, укладеного в ТСЦ № 5144. (дата державної реєстрації 30.08.2024);

-09.05.2025 здійснив перероформлення транспортного засобу (напівпричіп) марки KELBERG модель Т40-3, 2002 на підставі договору дарування укладеного в ТЦС №5144 на ім`я ОСОБА_3 ;(дата державної реєстрації 31.08.2024 року);

- 09.05.2025 здійснив перероформлення транспортного засобу (напівпричіп) марки BODEX модель KIS 3B, 2019 на підставі договору дарування укладеного в ТЦС №5144 на ім`я ОСОБА_3 ;( дата державної реєстрації 03.12.2022);

- 09.05.2025 здійснив перероформлення транспортного засобу (напівпричіп) марки KEMPF модель SKM, 2014 на підставі договору дарування укладеного в ТЦС №5144 на ім`я ОСОБА_3 ;(дата державної реєстрації 20.10.2022);

- 09.05.2025 здійснив перероформлення транспортного засобу (сідлового тягача) марки MEN модель ТGX 18.480,2013 на підставі договору дарування укладеного в ТЦС №5144 на ім`я ОСОБА_3 ;( дата державної реєстрації 02.09.2022) - 09.05.2025 здійснив перероформлення транспортного засобу (сідлового тяга.ча) марки MEN модель ТGX 18.480,2013 на підставі договору дарування укладеного в ТЦС №5144 на ім`я ОСОБА_3 ;(дата державної реєстрації 13.07.2022);

- 09.05.2025 здійснив перероформлення транспортного засобу (напівпричіп) марки PANAV модель NS 136, 2008 на підставі договору дарування укладеного в ТЦС №5144 на ім`я ОСОБА_3 ;(дата державної реєстрації 04.04.2022);

- та ще 20 нікчемних правоченів було здійснено відповідачем, без згоди позивачки.

Такі дії відповідача свідчать про умисне уникнення будь-якого погодження з позивачкою щодо розпорядження майном, спробу односторонньо позбавити її законних прав на частку у спільно нажитому майні та створюють обставини, за яких справедливий розподіл майна неможливий без втручання суду. Таким чином вважає, що існує реальна загроза відчуження майна, яке є предметом спору.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Згідно із приписами частини другої статті 149 ЦПК Українизабезпечення позовудопускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК Українивстановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

При розгляді заяв про забезпечення суд має пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність видузабезпечення позову,який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також слід звернути увагу, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тому достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічних висновки викладено Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (провадження 61-38692св18).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Самі лише твердження про те, що існує реальний ризик недобросовісного відчуження відповідачем спільного сумісного майна не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу Українипозов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підставами для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти є належність цього майна, коштів відповідачеві, їх знаходження в нього чи в інших осіб.

Предметом спору цієї справи є земельна ділянка (реєстраційний № 250, кадастровий № :02:001:0347), площею 0,25 га, АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач і її відчуження може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тількивідповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, враховуючи наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить відповідачу.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Домущі Василя Сергійовича, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку (реєстраційний № 250, кадастровий № :02:001:0347), площею 0,25 га, АДРЕСА_1 .

Заборонити особам та органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття, припинення чи зміни речових прав, а також щодо внесення змін до відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0347 площею 0,25 га га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.

Допустити негайне виконання ухвали.

Копію ухвали направити для відома сторонам.

Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Реквізити стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Реквізити боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя К. І. Олійник