"04" вересня 2025 р. Справа № 363/2945/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

судді Олійник С.В.,

а участі секретаря Онопрієнка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вишгородського районного суду Київської області в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

29 травня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову посилається на те, що 27 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для пред`явлення позову про розірвання шлюбу є припинення подружніх стосунків між сторонами. Протягом останніх понад десяти років подружжя фактично проживає окремо, спільного господарства не веде, шлюбні відносини припинені. Основною причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри між подружжям, постійні конфлікти й недомовленості. Подальше спільне життя сторін як подружжя є неможливим.

На даний час дитина проживає з ним, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Процесуальні дії та рішення у справі.

16 червня 2025 ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

04 вересня 2025 року протокольною ухвалою вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.

Позиції учасників справи.

Позивач у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд без участі представника позивача та позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням на офіційний веб-сайт суду, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» реєстрами вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області та трекінгами «Укрпошта» що наявні в матеріалах справи, про причини неявки не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не направляла.

Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

27 листопада 2013 року шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у у м. Києві, актовий запис № 1714, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Дошлюбне прізвище відповідача ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Дитина ОСОБА_5 проживає разом із батьком та знаходиться на його утриманні, що підтверджується актом обстеження умов проживання.

Застосовані норми права.

Щодо розірвання шлюбу.

В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як зазначено у ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Щодо стягнення аліментів.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2).

Одним із основних прав дитини є право на утримання.

За змістом ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено у ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2).

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За приписами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (абз. 1). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (абз. 3).

Мотиви і висновки суду.

Із позовної заяви, заяв представника позивача вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, це свідчить про те, що їх сім`я розпалась, шлюб має формальний характер.

Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, відповідач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач стверджує, що спільна дитина перебуває на його утриманні, а відповідач не надає належної матеріальної допомоги для утримання неповнолітньої дитини.

Такі аргументи позивача відповідачем жодним чином не спростовані.

Відповідач є особою працездатного віку, матеріали справи не містять доказів того, що вона не спроможна сплачувати аліменти в силу певних обставин (стан здоров`я, догляд за непрацездатним членом сім`ї, наявність на утриманні інших дітей, тощо), тому суд приходить до висновку, що вона буде спроможна сплачувати аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів відповідає мінімальному розміру, який визначений законодавцем.

Отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, у позовній заяві позивач не просив стягувати з відповідачки судовий збір.

У зв`язку із цим, суд вважає розумним та справедливим не стягувати судовий збір з відповідачки.

Разом з цим у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення аліментів, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Щодо негайного виконання рішення суду.

На підставі ч. 1ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у даній справі у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 263-268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 27 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у у м. Києві, актовий запис № 1714.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти щомісячно у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову з 29 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Вишгородським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя С.В. Олійник