УХВАЛА

05 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 695/2335/21

провадження № 61-11379ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі ліквідатора - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Фонд гарантування фізичних осіб, третя особа - приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу Співак Марія Анатоліївна, про визнання права власності

у порядку спадкування на грошові кошти, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Приватного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - ПрАТ «Банк Михайлівський») в особі ліквідатора - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), ФГВФО, третя особа - приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу Співак М. А., (далі - приватний нотаріус Співак М. А.), в якому просила суд:

1) визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на грошові кошти банківського вкладу в сумі 50 000,00 грн, які були перераховані

19 травня 2016 року ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за призначенням платежу «Повернення коштів по договору №980-021-000182088 від 27 січня

2016 року» на рахунок № НОМЕР_1 у ПрАТ «Банк Михайлівський», який відкритий на ім`я спадкодавця - ОСОБА_2 ;

2) зобов`язати ФГВФО надати приватному нотаріусу Співак М. А. письмові відомості про наявність на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в ПрАТ «Банк Михайлівський», що належить спадкодавцю ОСОБА_2 коштів банківського вкладу останнього в сумі 50 000,00 грн.;

3) зобов`язати уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПрАТ «Банк Михайлівський» подати до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, відомості щодо включення

ОСОБА_1 , як спадкоємця на вклад ОСОБА_2 , яка має право на відшкодування коштів у сумі 50 000,00 грн за вкладами в ПрАТ «Банк Михайлівський» за рахунок ФГВФО за рахунком № НОМЕР_1 , у порядку спадкування за законом;

4) зобов`язати ФГВФО здійснити фактичну виплату ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті вкладника - ОСОБА_2 , гарантованої суми відшкодування в сумі 50 000,00 грн. на підставі даних про рахунок вкладника ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , який був відкритий у ПрАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Банк Михайлівський»

в особі ліквідатора - ФГВФО, ФГВФО, третя особа - приватний нотаріус Співак М. А., про визнання права власності у порядку спадкування на грошові кошти, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Банк Михайлівський» в особі ліквідатора - ФГВФО, ФГВФО, третя особа - приватний нотаріус Співак М. А., про визнання права власності у порядку спадкування на грошові кошти, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на вклад за договором

№ 980-21-000182088 на суму 50 000,00 грн.

Зобов`язано уповноважену особу ФГВФО подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за договором № 980-21-000182088 на суму 50 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ФГВФО на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 816,00 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 724,00 грн, а всього 4 540,00 грн.

03 вересня 2025 року представник ФГВФО - адвокат Сидоренко Ю. А. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2025 року (надійшла до суду 04 вересня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 905,60 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті,

в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту касаційної скарги встановлено, що постанова суду апеляційної інстанції оскаржується у повному обсязі.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2021 році та заявляла три позовні вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 11 350,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу представника заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 2 905,60 грн:

1) Оскаржувана ціна позову - 50 000,00 грн;

2) Судовий збір за позовну вимогу майнового характеру - 908,00 грн (50 000,00*1%=500,00, а мінімальний розмір судового збору становить 908,00 грн);

3) Судовий збір за 3 позовні вимоги немайнового характеру - 2 724,00 грн (908,00*3=2 724,00);

4) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 5 811,20 грн ((908,00+2 724,00)*200%)*0,8=5 811,20);

5) Сплачено судового збору - 2 905,60 грн;

6) Доплата судового збору - 2 905,60 грн (5 811,20-2 905,60).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте представник заявника не надала доказів надсилання ОСОБА_1 та приватному нотаріусу Співак М. А. копій цієї касаційної скарги листом з описом вкладення.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць