Справа № 645/5792/25
Провадження № 2/645/2899/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Феленко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання права іпотекодержателя,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2025 до Немишлянського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання права іпотекодержателя, у якій позивач просить суд:

визнати за Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, ідентифікаційний код в ЄДР: 09807750) права іпотекодержателя за договором іпотеки від 04.05.2007 року, який зареєстрований в реєстрі за № 1622 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. стосовно нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху №93-4, 93-5, 93-11, 93-11а, 93- 11б, 93-11в, 93-11г, 93-12, 93-13, 93-14, ІІІа, IV, 1/2 (одна друга) частка приміщення ІІІ в літ. "А-5" , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 власником яких є ОСОБА_1 на підставі наступних документів: технічний паспорт, серія та номер: 01, виданий 18.05.2017, видавник: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 3670, виданий 09.09.2016, видавник: ПН ХМНО Луценко В.С.; декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до I-III категорії складності, серія та номер: ХК 03, виданий 06.06.2017, видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради;

визначити порядок виконання рішення та встановити, що це рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек записів про обтяження майна іпотекою (проведення державної реєстрації обтяження майна іпотекою) на користь АТ «УКРСИББАНК» щодо нерухомого майна - нежитлові приміщення цокольного поверху №93-4, 93-5, 93-11, 93-11а, 93-11б, 93-11в, 93-11г, 93-12, 93-13, 93-14, ІІІа, IV, (одна друга) частка приміщення ІІІ в літ. "А-5", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником яких є ОСОБА_1 ;

на виконання ст. 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» направити рішення суду для його виконання до Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради;

стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» суму сплаченого судового збору у розмірі 9256,80 грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року вказано, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до висновку, що дана позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам закону, зокрема, ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху в силу наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством відповідно дост.1 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір в розмірі встановленому цим законом.

Належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції про його сплату.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем зазначена ціна позову 771400,00 грн. а також додана платіжна інструкція № від 07.08.2025 про сплату судового збору в розмірі 9256,80 грн. із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 ст. 2 Закону України «Про судовий збір».

Однак, відповідно до інформації про підтвердження сплати судового збору від Казначейства у справі 645/5792/25, станом на 02.09.2025, відомості про зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, відсутні.

Разом з цим, слід роз`яснити позивачу, що, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 9256,80 грн. за пред`явлення вимоги майнового характеру за реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Немишлян/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020660; код класифікації доходів бюджету 22030101, або надати докази на підтвердження звільнення його від сплати судового збору.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин суд не може відкрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити подану позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання права іпотекодержателя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання недоліків у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Феленко