Справа № 645/4972/25
Провадження № 2/645/2599/25
УХ В А Л А

про повернення позовної заяви

04 вересня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі судді Алтухової О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування арешту майна та визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

24.07.2025 року до Немишлянського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування арешту майна та визнання права власності в порядку спадкування, в якій позивачка просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на 54/100 частини будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті батька позивачки ОСОБА_3 ; скасувати арешт з 54/100 частини будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 .

Ознайомившись із вказаною позовною заявою, суд прийшов до висновку про залишення позову без руху, про що 24.07.2025 року було постановлено відповідну ухвалу, позивачу надано строк на усунення недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно було конкретизувати позовні вимоги в частині скасування арешту майна з 54/100 частини будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 та чітко зазначити: ким саме, коли і на якій підставі був накладений арешт на вказане; вказати в позовній заяві про наявність або відсутність у відповідача та позивачки електронного кабінету; зазначити ціну позову; вказати у позові осіб, у яких знаходяться оригінали письмових доказів; і належним чином засвідчити відповідність доданих до позову копій оригіналам тих письмових доказів, які знаходяться у позивачки; вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; вказати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; сплатити судовий збір на вказану суму за вимогу майнового характеру.

12.08.2025 року до суду від позивачки ОСОБА_1 , надійшла уточнена позовна заява, яка була отримана головуючим 03.09.2025.

На виконання ухвали суду від 24.07.2025 позивача зазначила, що електронний кабінет відсутній як у позивачки, так і у відповідача, надала попередній розрахунок витрат, які понесені і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердила, що не подавала інших позовів до цього ж відповідача з тим самим предметом і з тих самих підстав та вказала у позові інформацію про те, яким органом і на підставі яких документів було накладено арешт на майно.

Окрім того, в уточненій позовній заяві позивачка просить суд зняти арешти з 54/100 частин будинку АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_3 , які було накладено державними виконавцями у виконавчому провадженні №14143366 з метою примусового виконання ухвали № 2-3450 Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2009 про забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 в межах заявлених вимог 68689,61 грн та у виконавчому провадженні №36664299 з примусового виконання виконавчого листа №2/0417/7685/2012 виданого 29.11.2012 Індустріальним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 122477,84 грн.

Разом з цим, позивачка вказує, що оскільки вимога стосується лише зняття арешту, а не визнання права власності, позов має немайновий характер і не підлягає грошовій оцінці, судовий збір сплачено відповідно до закону.

Суд, перевіривши уточнену позовну заяву доходить наступного висновку.

Згідно з п. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, жодних документів на виконання ухвали суду про залишення позову без руху від 24.07.2025 та дотримання закону позивачкою не надано. Додатки, долучені до позовної заяви не засвідчені.

Водночас, позивачка просить суд надати їй справу для ознайомлення та засвідчення долучених до первісного позову документів, що не може свідчити про належне виконання ухвали суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №917/1369/17, від 16.03.2020 у справі №910/16651/19, від 12.09.2018 у справі №922/3655/16 майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

З урахування наведеного вбачається, що майновим позовом (позовна вимога майнового характеру) - є позов, що містить вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо (майно) та за наслідком задоволення якої змінюється обсяг прав учасників спору стосовно відповідного блага. Фактично, за своїм змістом, майновим є позов, який містить вимогу про зміну титулів володіння, користування та розпорядження майном або права вимоги стосовно певного майна, чи в інший спосіб змінює розподіл прав осіб - учасників процесу стосовно майнового блага, яке є предметом спору. На противагу зазначеному, позови, які містять вимоги, які за наслідком їх задоволення не призводять до зміни майнового становища позивача (та інших учасників судового розгляду) є немайновими.

При цьому відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5, позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Якщо майно розташоване або знаходиться у різних районах міста чи в різних містах, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини майна, вартість якої перевищує вартість тих, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові у справі № 725/3352/23 від 06 травня 2024 року висловився щодо пред`явлення позову про зняття арешту з майна, зазначивши, що такий позов може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок викладений у висновках Верховного суду у постанові 29 червня 2023 року у справі № 208/9810/21; від 22 січня 2025 року у справі № 207/3013/20, від 18 травня 2022 року у справі № 642/4263/21, від 05 жовтня 2023 року у справі № 445/1142/19.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позов про зняття арешту з майна може подавати його власник або особа, яка законно ним володіє, але не зареєстрований спадкоємець, оскільки без оформлення свідоцтва про право на спадщину він не вважається повноцінним власником. Тому, для належного захисту свого права, така особа має подавати позов з двома вимогами: про визнання права власності та про зняття арешту.

Таким чином, ухвала про залишення позовної заяви без руху від 24.07.2025 виконана позивачем не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви в строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування арешту майна та визнання права власності в порядку спадкування вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 04.09.2025 року.

Суддя О.Ю. Алтухова