Справа № 588/1085/25
провадження № 2/588/487/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лебедь О. В.,

за участю: секретаря судового засідання Ноздріної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Сумцов Євген Станіславович про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у червні 2025 року звернулося до суду із указаним позовом, який мотивувало тим, що 13 лютого 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 1735137, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн на строк 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% на день, за яким останній не виконав обов`язку щодо повернення позики.

21 червня 2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» був укладений договір факторингу № 2106, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 .

Також, 03 квітня 2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» був укладений договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передало (відступило) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 на суму 12178,40 грн, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8178,40 грн сума заборгованості за відсотками.

Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за договором позики № 1735137 від 13 лютого 2021 у розмірі 12178,40 грн.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за Договором позики №1735137 в розмірі 12178,40 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 26 червня 2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд на 23 липня 2025.

Позивач у судове засідання не з`явився, але подав заяву, у якій просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

30 червня 2025 подав заяву про вступ у справу у якості представника відповідача адвокат Сумцов Є.С., який у додаткових поясненнях зазначив, що вимоги позивача можливо задовольнити частково, оскільки умови наданих позивачем Правил не містять підпису позичальника ОСОБА_1 , в тому числі і у виді електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі цього слід дійти висновку, що належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що сторони Договору позики обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за понадстрокове користування отриманими у позику коштами матеріали позову не містять.

Також, представник відповідача зазначив, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у 3500 грн є необґрунтованою та, зважаючи на обсяг наданих послуг, розмір таких витрат не може перевищувати 1500 грн. та просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.

28 липня 2025 представник позивача ОСОБА_2 подала відповідь на відзив та зазначила, що у договорі позики встановлено строк позики 14 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду

Судом установлено, що 13 лютого 2021 між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 1735137, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 грн на строк 14 днів фіксованої процентної ставки за користування коштами у розмірі 1,99% за кожний день користування позикою та 2,70 % за понадстрокове користування позикою. Також сторони погодили, що проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення, на залишок позики, виходячи з строку фактичного користування позикою до повного погашення заборгованості за договором. (а.с. 12).

Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідними електронними підписами сторін. Разом з договором клієнт ознайомився і з правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (13-22). Ці правила додані до позовної заяви, але відсутня можливість встановити з якою саме редакцією правил був ознайомлений позичальник перед підписанням договору. Зокрема, яким чином було врегульовано процедуру пролонгації договору. Крім того, встановлена в договорі процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,7%, а розрахунок суми заборгованості свідчить, що після завершення періоду застосування зниженої процентної ставки, використовувалась ставка 1,99%.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, зі змісту договору позики вбачається, що у ній визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму позики, дату видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання позики. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно повідомлення ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 06 травня 2025 було успішно перераховано кошти на банківську карту клієнта: 13 лютого 2021 на суму 4000,00 грн на рахунок НОМЕР_1 , платіжний документ № НОМЕР_2 -61d5-416a-a2f7-32ec1285f316 (а.с. 24, 24зв).

Вказані докази повністю підтверджують зарахування на рахунок відповідача ОСОБА_1 13 лютого 2021 кредитних коштів у розмірі 4000,00 грн.

21 червня 2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» був укладений договір факторингу № 2106, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 (а.с. 25зв-29).

03 квітня 2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» був укладеного договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передало (відступило) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором позики № 1735137 від 13 лютого 2021 на суму 12178,40 грн, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8178,40 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 35 зв.-39, 44-45).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є новим позикодавцем у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 13 лютого 2021 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Разом з тим, у договорі позики №1735137 від 13 лютого 2021, яку підписав позичальник ОСОБА_1 зазначено, що строк дії позики становить 14 днів з базовою процентною ставкою 1,99%. Також, визначена процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%. За 14 днів позики нараховано 1034,80 грн відсотків.

В подальшому, після закінчення строку дії позики, тобто з 15 дня, позивач стягує заборгованість з позичальника також за відсотковою ставкою 1,99%, яка у цьому періоді не передбачена ні договором позики № 1735137, яку підписав ОСОБА_1 , ні правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»

Отже, заборгованість у сумі 7143,60 грн підлягає списанню.

Тому, стягненню підлягає заборгованість у сумі 5034,80 грн з них: 4000,00 заборгованість за тілом кредиту; 1034,80 грн заборгованість за відсотками.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково на 41,34%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1001 грн 42 коп судового збору (2422,40*41,34%)

Що стосується вимоги про стягнення 3500 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц.

За інформацією про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16 травня 2025 на виконання умов договору № 01-11/24 про надання юридичних послуг було проведено: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції, та збір документів по малозначних справах для формування позовної заяви; підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (а.с. 49 зв).

Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Указаний спір належить до категорій малозначних справ, обсяг аналітичної й технічної роботи щодо підготовки позову незначний, позови товариства «ФІНПРОМ МАРКЕТ» по стягненню кредитної заборгованості є типовими та масовими, відтак суд дійшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає зменшенню. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката.

З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми частини 4 статті 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3001 грн 42 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються із судового збору (1001 грн 42 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (2000 грн).

Керуючись статтями 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Сумцов Євген Станіславович про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики № 1735137 від 13 лютого 2021 у загальному розмірі 5034 (п`ять тисяч тридцять чотири) грн 80 коп. та кошти на відшкодування судових витрат в розмірі 3001 (три тисячі одна) грн 42 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНПРОМ МАРКЕТ», адреса місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9 А офіс 204, м. Ірпінь, Київська область, 08200, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Лебедь