Справа № 2-2595/07
УХВАЛА

про повернення заяви

"20" серпня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та визнання рішення іноземного суду,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із в якій просить:

-скасувати рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 21 червня 2007 року справа № 2-2595/07 про розірвання шлюбу, у зв`язку із нововиявленими обставинами;

-визнати рішення Окружного суду штату Айова округу Полк по справі № 59316 від 01 травня 1999 року;

-визнати шлюб укладений 10 жовтня 1981 року, актовий запис № 1812 зареєстрований в Житомирському відділі ЗАГС між ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 розірваним 01 травня 1999 року.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Підстави, порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами визначено ст.ст. 423 - 429 Глави 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» ЦПК України.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити поза межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ч.2 ст. 427 ЦПК України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Стаття 424 ЦПК України регламентує строки подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в залежності від підстав перегляду.

Заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення (ч. 1 ст. 425 ЦПК України).

Відповідно до ст. 426 ЦПК України, заява про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинна відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

Статтею 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Також умови та порядок розгляду клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню визначено ст.ст. 471-473 Глави 2 «Визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню» ЦПК України.

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні;

3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 473 ЦПК України передбачено, що про надходження клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє заінтересовану особу і пропонує їй у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник одночасно звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та про визнання рішення іноземного суду.

Слід зазначити, що перегляд справи за нововиявленими обставинами стосується обставин, що існували під час розгляду справи, але були невідомі суду, і подається до суду, який розглядав справу. Натомість, визнання рішення іноземного суду це процедура, за якою український суд визнає законність та примусово виконує рішення іноземного суду.

Заява про перегляд справи за нововиявленими обставинами подається до суду першої інстанції, а заява про визнання рішення іноземного суду за правилами підсудності, які встановлені процесуальним законодавством для такого типу заяв.

Отже, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та заява про визнання рішення іноземного суду є різними процедурами і подаються окремо.

Згідно з ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч.1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Пунктом 2 частини 4 статті 185 ЦПК України закріплено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з ч.6 ст.185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наявність підстав, передбачених п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 188, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та визнання рішення іноземного суду - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення заяви, разом із заявою й усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Й. Адамович