ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3262/25 Справа № 211/2816/21 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м.Крвиий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, дата складання повного судового рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ

У травні 2021 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Позовна заява мотивована тим, що Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», та умов типового договору зобов`язане здійснювати оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.

Позивач зазначає, що теплова енергія поставляється відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачі отримують ці послуги, користуються ними, що свідчить про те, що між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, однак не здійснюють оплату за наданні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість. Наявність заборгованості надає позивачу можливість пред`явити також до відповідача вимогу про стягнення втрат від інфляції та 3% річних.

Посилаючись на викладене, просив суд: стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2014 року по 31.03.2021 року у розмірі 30471,70 грн., інфляційні втрати у сумі 6555,50 грн. та 3% річних у розмірі 2352,92 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2014 року по 31.03.2021 року у розмірі 30471,70 грн., інфляційні втрати у сумі 6555,50 грн. та 3% річних у розмірі 2352,92 грн., а також в рівних частках витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн. по 567,50 грн. з кожного.

За заявою представника відповідачів ОСОБА_5 заочне рішення скасовано та переглянуто.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1, заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з травня 2018 р. по 31.03.2021 р. в сумі 15996 ( п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість ) гривень 32 коп., 3% річних в сумі 468 ( чотириста шістдесят вісім ) гривень 81 коп., інфляційні втрати в сумі 809 ( вісімсот дев`ять ) гривень 84 коп.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в сумі 995 ( дев`ятсот дев`яносто п`ять ) гривень 79 коп., тобто по 248 ( двісті сорок вісім ) гривень 95 коп. з кожного.

В іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» просить скасувати рішення суду в частині позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач посилається на те, що суд неправильно застосував норми закону про пропуск позовної давності, оскільки до вимог про стягнення заборгованості за період з квітня 2017 по березень 2021 строк позовної давності не сплив з огляду на дату подання позову 17.05.2021 року. Тому просив стягнути заборгованість за надані послуги з опалення за період з квітня 2017 по квітень 2018 року включно в сумі 4771,50 грн., інфляційні втрати в сумі 757,29 грн. 3% річних в сумі 445,87 грн., а в іншій частині залишити без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-15 - довідки), та є споживачами послуг з централізованого опалення, які надаються АТ «Криворізька теплоцентраль».

Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2014 р. по 31.03.2021 р. становить 30471,70 грн.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною з 20.08.1998 року, то відповідно він несе солідарно відповідальність, за заборгованість, що виникла за період з 01.10.2014 року по 31.03.2021 року.

Відповідачі заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги застосувавши наслідки пропуску строку позовної давності, стягнув на користь позивача в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за період з травня 2018 по березень 2021 року.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі з огляду на наступні обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення, в цій частині, не відповідає з огляду на наступне.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)).

Частина четверта статті 267 ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Частиною 1 ст. 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Крім того, обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України Про теплопостачання.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оскільки позивачем не надано доказів погодження між сторонами іншого строку.

Позивач звернувся до суду з позовом 17 травня 2021 року, тобто після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів по березень 2017 року включно.

На підставі зазначеного, слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період до квітня 2017 року, у зв`язку зі спливом позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про захист свого порушеного права поза межами строку позовної давності.

Разом з тим, враховуючи продовження строків, визначених ст. ст. 257,258 ЦК України на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», позивачем не пропущено позовну давність щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за щомісячними платежами за період з квітня 2017 року, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Правильність нарахування суми боргу, підтверджується особовим рахунком, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення у повному обсязі за спірний період оплати за централізоване опалення (а.с. 5-7). При цьому, правильність нарахування зазначених сум відповідачами не спростована.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Оскільки, відповідач ОСОБА_4 є наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а інші відповідачі зареєстровані у вказаному житлі, як члени сім`ї наймача (а.с.4), вони несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, а тому колегія суддів вважає що слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги за період з квітня 2017 року до квітень 2018 року у розмірі 4771,50 грн.

Крім того, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідачі у встановлені законом строки не вносили плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для про задоволення позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період прострочки виконання зобов`язань з 01.04.2017 по 01.04.2018 на суму заборгованості 4 771,50 грн, інфляційні втрати складають 630,87 грн та 3% річних складають 143,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача за зазначений період.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскарженій частині, на підставі п.1, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем про подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 270 грн. Ціна позову становила 39 380,12 грн.

Судом першої інстанції позовні вимоги задоволені частково в загальному розмірі 17 275 грн (15 996,32+468,81+809,84= 17 275), що складає 44% від заявленої суми позову.

Судом апеляційної інстанції позов задоволено в частині стягнення заборгованості за період з квітня 2017 року по квітень 2018 року на суму 4 771,50 грн, інфляційні втрати за цей період на суму 630,87 грн та 3% річних в розмірі 143,00 грн, що разом складає 5 545,37 грн та разом із задоволеною судом першої інстанції сумою боргу та інфляційних втрат та 3% річних загальна сума задоволених позовних вимог судами обох інстанцій складає 22 820,37 грн (17 275+5 545,37=22 820,37), що складає 58% від заявленої суми боргу 39 380,12 грн.

З урахуванням збільшення судом апеляційної інстанції, стягнутої з відповідачів суми заборгованості у загальному розмірі 22 820,37 грн (58% від ціни позову), збільшенню підлягає і стягнутий з відповідачів судом першої інстанції на користь позивача судовий збір з 995,79 грн до 1 316,60 грн (2270*58/100= 1316,60), з кожного з 248,95 грн. до 329,15 грн.

Відповідно до ч.2, ч.13 ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в загальному розмірі 1 974,90 грн (3405*58/100= 1974,90), з кожного по 493,72 грн.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за централізоване опалення, інфляційних втрат та 3% рчних за період з квітня 2017 року до квітень 2018 року скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, про задоволення цих вимог.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги за період з квітня 2017 року до квітень 2018 року у розмірі 4771,50 (чотири тисячі сімсот сімдесят одна грн.) 50 п`ятдесят копійок), інфляційні втрати у розмірі 630 (шістсот тридцять) гривень 87 коп., три відсотки річних у розмірі 143 (сто сорок три) грн 00 коп.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 в частині в частині стягнутого з відповідачів на користь позивача за подання позовної заяви судового збору, змінити, збільшивши суму судового збору з 995,79 грн до 1 316,60 грн, з кожного з відповідачів з 248,95 грн. до 329,15 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 974,90 грн, з кожного в рівних частках по 493,72 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: