"03" вересня 2025 р. Справа № 370/1777/25
Провадження № 2/370/571/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 рік смт. Макарів

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Гребінської Н.П.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», в особі представника- адвоката Усенко М.І. звернулося до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 200341483 від 04.05.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, 04.05.2021 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200341483 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодилася з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників «Банк Форвард», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.forward-bank.com. Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 27389,48 грн. шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок відповідача, на строк 1826 днів у період з 04.05.2021 по 04.05.2026 року, процентна ставка 35% річних. В порушення умов кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, у зв`язку з чим станом на дату відступлення права вимоги заборгованість становить 35 178,87, яка складається з наступного: 26 112,74 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9 066,13 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; Також ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422,40 грн. зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу 7000,00 грн. 25 липня 2024 року між АТ «Банк Форвард» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення права вимоги. Згідно договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Форвард», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200341483 від 04.05.2021 року. Термін повернення кредиту настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не погашена, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УхвалоюМакарівського районного суду Київської області від 23 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

28 червня 2025 року відповідачем через «Електронний суд» було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити. Зазначивши, що розмір заборгованості відповідача на момент відсутплення прав вимог, згідно доданих документві до позовної заяви становить 8 188,10, з яких: 3 737,59 грн. - залишок по тілу кредиту, 1 786,63 грн. залишок по відсотках, 2 663,88 - залишок по комісіях. Зазначені суми є суттєво меншими за заявлені позивачем. Також розрахунок заборгованості, наданий ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не є первинним документом, а отже, не підтверджує належним чином розмір боргу. Також, у відзові ОСОБА_1 стверджує, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не дотрималось вимог до формату змісту доказів. Надало розрахунок, що не відповідає витягу з Реєстру договорів, що є єдиним документом, який фіксує залишки заборгованості на дату відступлення прав.

02 липня 2025 року позивачем через «Електронний суд» було подано відповідь на відзив, в якій позивач вважає аргументи наведені у відзиві на позовну заяву Відповідачем безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання за кредитним договором. Зазначено, що представником позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» було помилково надано витяг із Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за ними, що стосується іншого кредитного договору укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Банк Форвард». Для підтвердження заявлених вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» надала витяг із Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за ними, що стосуються вказаної справи. Також зазначено, що ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу та повідомлення, що підтверджує відступлення права вимоги за договором № 200341483 укладеним між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 . З приводу, щодо розрахунок заборгованості, що наданий позивачем не є первинним, а отже, не підтверджує належним чином розмір боргу, то в додатках до позовної заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» надала копії виписок по особовим рахункам, де розрахована сума заборгованості, відповідно до зарахувань та прострочень щодо кредитного договору. Відсутність у справі, яка переглядається, оригіналів первинних бухгалтерських документів, не є підставою для висновку про не виконання умов договору банком та, як наслідок, не отриання позичальником грошових коштів за кредитним договором, відповідно до Постанови ВП ВС від 03.07.2019 у справі № 342/180,17 (14-131цс19). У звязку з чим, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача у позовній заяві також просив суд про розгляд справи за його відсутності.

20 липня 2025 року відповідачем через «Електронний суд» було подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено про порушення встановленого процесуального строку на подання відповіді на відзив позивачем, а саме відповідь була сформована 02.07.2025 року, проте фактично надіслана до суду та надійшла відповідачу через підсистему «Електронний суд» лише 16.07.2025. Також відповідачем проаналізовано виправлення помилки, допущеної при поданні позовної заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», а саме витягу, який стосується іншого кредитного договору - № 200070183, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Банк Форвард», однак номер договору про відступлення прав вимоги в обох випадках один і той самий - №GL1N426202/1. Водночас, у другому витягу, який подано з відповіддю на відзив, було змінено лише реквізити щодо суми боргу (тіло кредиту, відсотки), а також порядкову нумерацію, що свідчить про одностороннє редагування того самого документа. Також зазначено, що вказаний документ, не відповідає вимогам до письмових доказів, передбачених ст. 95 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з`явились, матеріали справи містяь заяви сторін про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.05.2021 між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб № 200341483 шляхом підписання Анкети- заяви №200341483 про акцепт Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Банк Форвард» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в Акціонерному Товаристві «Банк Форвард». Згідно вказаної угоди Акціонерне Товариство «Банк Форвард» надає ОСОБА_1 кредит 27 389,48 грн. на 1826 днів, тобто з 04.05.2021 по 04.05.2026, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 35,00 % річних (на строкову частину основного боргу) та 0,00001% річних (на прострочену частину основного боргу), а відповідач ОСОБА_1 , в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору.

Підписавши анкету-заяву власноручним підписом, відповідач підтвердив, що беззастережно приймає Публічну пропозицію АТ «Банк Форвард» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі ДБО), яка розміщена на сайті https://www.forward-bank.com, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що дана анкета-заява разом з Публічною пропозицією АТ «Банк Форвард» та Тарифами складає Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, умови якого зобов`язався виконувати (п.п. 2.1.2, 2.1.3 кредитного договору).

27.04.2021 відповідач ОСОБА_1 також підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, розмір реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором тощо, та підтвердив факт отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, а також отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі, в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

АТ «Банк Форвард» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором № №200341483 від 04.05.2021, надавши відповідачу кредит у розмірі, визначеному договором, однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками за його користування, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в розмірі 35178,87 грн., з яких 26112,74 грн. тіло кредиту, 9066,13 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредиту № 200341483 від 04.05.2021, а також випискою по особовим рахункам угоди № 200341483 від 04.05.2021.

25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія» Кредит - Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № GL1N426202/1, згідно якого АТ «Банк Форвард» відступило, а ТОВ «Кредит - Капітал» набуло права вимоги до боржників зазначених у додатку №1 до договору.

У відповідності Витягу з Реєстру договорів, права за якими відступаються, ТОВ «Кредит -Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200341483 від 04.05.2021 в розмірі 35178,87 грн., з яких 26112,74 грн. тіло кредиту, 9066,13 грн. заборгованістьза відсотками.

ТОВ «Фінансова компанія» Кредит - Капітал» зверталось до відповідача ОСОБА_1 з досудовою вимогою від 09.06.2025 за вих. № 23729484, в якій повідомило відповідача про наявність заборгованості та висунуло вимогу виконати свої зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку заборгованість не погашає, доказів зворотнього не надано.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 цього кодексу.

За змістом положень ст.ст. 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у зобов`язанні належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом статті 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1ст. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.

Отже, факт сингулярного правонаступництва, за яким до ТОВ «ФК «Кредит-капітал» перейшли права кредитора до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 200341483 від 04.05.2021, підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

При цьому, з тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК України випливає, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц).

Посилання відповідача на введення суд в оману, щодо поданого витягу з реєстру, що був поданий разом з позовною заявою, суд зазначає наступне.

Суд розглядає позов в межах позовних вимог та належних доказів поданих стороною. Суд приймає як належний доказ Витяг із Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за ними - Додаток №1 по Договору №GLIN426202/1, про відступлення прав вимоги, що стосується кредитного договору №200070183 укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Банк Форвард», що стосується саме вказаної справи (а.с. 56). Також позивач посилається у позові та в інших долучений документах, саме на Кредитний договір №200070183 від 04.05.2021 року.

Враховуючи викладене, заперечення відповідача проти позову, наведені ним у відзиві та запереченні на відповідь на відзив, не спростовують пред`явлених позивачем вимог з огляду на наступне.

Так, у відповідності до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина першастатті 509 ЦК України).

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Отже, уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були у ньому зазначені.

Своїм підписом на договорі відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі, й розміром процентів, порядком їх нарахування та сплати, а також порядком та строками повернення кредиту, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Відповідач у відзиві факт укладення ним договору з банком та отримання кредитних коштів не заперечував.

За наведених вище обставин вбачається, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, а укладення кредитного договору на запропонованих умовах відповідало внутрішній волі відповідача. Вказаний вище кредитний договір відповідачем не оспорений, в установленому законом порядку недійсним не визнаний, а тому в силу положень ст. 204 ЦК України його умови підлягають до виконання. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов вищезазначеного договору.

Крім того, вищевказана заборгованість підтверджується виписками з особових рахунків відповідача, відкритих у АТ «Банк Форвард», що містять детальний перелік усіх фінансових операцій, здійснених за відповідний період.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суд дав оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Такі висновки відповідають позиції Верховного Суду у постановах від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19.

Посилання відповідача на той факт що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним документом та не відповідає витягу з Реєстру договорів, вказаних вище висновків суду не спростовують, оскільки останній не мав жодних перешкод для виконання свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження сплати відповідачем існуючої заборгованості ні на рахунки первісного кредитора, ні на рахунки ТОВ «ФК «Кредит-капітал», до якого на підставі договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги перейшло право грошової вимоги до відповідача за відповідним кредитним договором.

Таким чином, враховуючи викладене вище, відповідач після заміни кредитора, жодних дій щодо погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором не вчинив, в результаті чого виникла прострочена заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за кредитним договором № 200341483 від 04.05.2021 в розмірі 35178,87 грн., з яких 26112,74 грн. тілокредиту, 9066,13 грн. заборгованість за відсотками, яку в добровільному порядку відповідач не погашає.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-капітал» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Положенням ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем ТОВ «ФК «Кредит-капітал» при зверненні до суду з позовом сплачено з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 ст. Закону України «Про судовий збір» та зараховано до державного бюджету судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції № 11063 від 06.06.2025.

Окрім того, позивачем у зв`язку з розглядом даної справи понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., що підтверджується наданим суду договором про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 02.06.2025, укладеним між АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал», актом № 507 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 09.06.2025, детальним описом наданих послуг від 09.06.2025, що містять детальний опис виконаних адвокатом робіт, витрачений на їх виконання час та вартість наданих послуг на загальну суму 7000,00 грн.

Зазначені вище витрати пов`язані з розглядом справи, є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання правничої допомоги,ціні позовута значеннюсправи длясторони.

Враховуючи викладене, з огляду на повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1, п. 1 ч. 2ст.141ЦПК України підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13,19,76-77,81,89, 141,211, 263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄРДПОУ 35234236) заборгованість за Кредитним договором №200341483 від 04.05.2021 року в сумі в розмірі 35 178 (тридцять п`ять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 87 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄРДПОУ 35234236) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень та судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 08.09.2025 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва