Провадження № 22-ц/4808/1019/25
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Баркова В.М., Пнівчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківська харчосмакова фабрика» про стягнення збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гавриляк Богдан Богданович, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області,ухвалене суддею Мелещенко Л.В. 09 травня 2025 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 подано позов до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківська харчосмакова фабрика» (далі ПАТ «Івано-Франківська харчосмакова фабрика») про стягнення збитків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на листопад 2021 року вона була власником транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

20 листопада 2021 року орієнтовно о 09 годині 36 хвилин припаркувала свій автомобіль на узбіччі дороги по вул. Крайківського, 1 у Івано-Франківськ, біля будівельного паркана, за яким відбувалося будівництво житлового комплексу «Family Plaza».

Біля місця, де був припаркований належний їй автомобіль, з 15 червня 2020 року по даний час ведеться будівництво багатоквартирної житлової забудови на земельній ділянці під кадастровим номером :03:002:0629 за адресою: АДРЕСА_1 . Замовником даного будівництва є Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківська харчосмакова фабрика», а генеральним підрядником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Благо буд». Аналогічна інформація була розміщена також на інформаційному стенді біля місця проведення будівництва в 20 метрах від місця стоянки автомобіля.

Припаркувавши свій автомобіль за вказаною адресою, вона відійшла у своїх справах, а повернувшись того ж дня назад 20 листопада 2021 року о 12 годині 50 хвилин виявила, що бетонно-металева конструкція паркану будівництва впала на її автомобіль, завдавши йому суттєвих пошкоджень.

З даного приводу цього ж дня о 13 годині 00 хвилин викликала працівників органів поліції, які зафіксували вказаний факт, й підтвердили, що причиною завдання збитків є падіння бетонно-металевої конструкції паркана, який належить компанії «Благо»(компанії, яка є генеральним підрядником будівництва).

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, №50/02/22 від 04.02.2022 року, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 24 996,50 грн з ПДВ на запасні частини.

Вартість послуг оцінювача ОСОБА_2 стосовно огляду транспортного засобу позивача та підготовки даного Звіту склала 3 500 грн, що були сплачені позивачем на рахунок оцінювача.

Водночас будівельний паркан за адресою будівництва: АДРЕСА_1 , де відбувалося будівництво житлового комплексу «Family Plaza» на земельній ділянці під кадастровим номером :03:002:0629, вимогам ДБН А.3.2-2-2009 та ГОСТ 23407 не відповідав, що призвело до його падіння під впливом зовнішніх факторів.

Падіння бетонно-металевої конструкції паркану на належний їй автомобіль відбулось з вини генерального підрядника будівництва Товариство з обмеженою відповідальністю «Благо Буд», який неналежним чином з порушенням ДБН А.3.2-2-2009 та ГОСТ 23407 встановив будівельний паркан.

Станом на 14.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Благо Буд» повністю замінило бетонний паркан, тим самим підтвердивши ненадійність попередньої огорожі на момент падіння.

Враховуючи те, що замовником будівництва багатоквартирної житлової забудови на земельній ділянці під кадастровим номером :03:002:0629 за адресою: АДРЕСА_1 є Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківська харчосмакова фабрика», то позивач вважає законним пред`явити свою вимогу про відшкодування завданих їй збитків у розмірі 28 496, 50 грн безпосередньо замовнику будівництва Приватному акціонерному товариству «Івано-Франківська харчосмакова фабрика».

Стосовно даного факту 13 березня 2023 року листом з описом на адресу ПАТ «Івано-Франківська харчосмакова фабрика» надіслано вимогу від 09.03.2023 року про відшкодування збитків.

Однак відповіді на вказану вимогу від відповідача не надійшло, відповідач відмовляється добровільно відшкодовувати їй завдані збитки.

За таких обставин позивач просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківська харчосмакова фабрика» на її користь 24 996,50 грн матеріального збитку та 3 500,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження (а.с.1-7, том 1).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 травня 2025 рокуу задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі (а.с.248-257, том 1).

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гавриляк Б.Б., подала апеляційну скаргу з мотивів його незаконності та необґрунтованості та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що як одну із підстав для відмови в позові суд безпідставно вказав незаконну зупинку автомобіля позивачки в межах дії заборонного дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено» за відсутності будь-яких доказів наявності такого на місці падіння паркану на автомобіль, належний позивачці.

Наголошує, що падіння бетонно-металевої конструкції паркану на автомобіль позивачки відбулося з вини генерального підрядника будівництва ТОВ «Благо Буд», який неналежним чином з порушенням ДБН А.3.2-2-2009 та ГОСТ 23407 встановив будівельний паркан.

Станом на 14.02.2022 року (3 місяці після падіння) ТОВ «Благо Буд» повністю замінило бетонний паркан, що, на думку представника апелянта, підтверджує ненадійність попередньої огорожі на момент падіння.

Не погоджується із тим, що на спростування доводів позовної заяви суд використав поданий відповідачем доказ відповідь комунального підприємства «Муніципальна дорожня компанія» від 27.12.2023 року №1-6/448 щодо відсутності дорожньої розмітки на межі дорожнього покриття біля будинку по АДРЕСА_1 та про те, що в даному місці встановлено один дорожній знак 3.35 «Стоянку заборонено». Доводи сторони позивача про те, що остання не була притягнути до відповідальності за порушення правил дорожнього руху не свідчать про те, що позивачем були дотримані вимоги чинного законодавства щодо безпеки дорожнього руху. У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем було здійснено стоянку транспортного засобу саме у місці, забороненому для стоянки.

Вважають дані висновки суду суперечливими, недоведеними та такими, що спростовуються матеріалами справи з огляду на таке.

Так, у відповіді КП «Муніципальна дорожня компанія» від 27.12.2023 року не вказано, з якого часу за адресою АДРЕСА_1 встановлено дорожній знак 3.35 «Стоянку заборонено». Тобто, достовірно можна тільки стверджувати, що даний дорожній знак був встановлений станом на 27.12.2023 року. Відомостей про те, чи був дорожній знак станом на 20.11.2021 року (на час падіння паркана на належний позивачці автомобіль), відомості відсутні.

Крім того, сама подія трапилась не біля будинку АДРЕСА_2 , а поруч із об`єктом будівництва, який на той момент ще не мав присвоєної поштової адреси.

Зазначає, що факт порушення позивачем правил стоянки судом чи органами поліції під час опрацювання виклику про дорожньо-транспортну пригоду 20.11.2021 року встановлений не був.

Також судом порушено норми матеріального права. Так, зіславшись на презумпцію вини заподіювача шкоди в описі норм матеріального права (статті 386, 1166 ЦК України), суд в наступній частині рішення в обґрунтування своєї позиції зайняв прямо протилежну позицію.

Зокрема, суд посилається на ненадання позивачем жодних належних та допустимих доказів про невідповідність розташування огорожі нормам ДБН. Водночас зазначає, що сам позивач у поясненнях вказує, що падіння бетонно-металевої конструкції паркану на автомобіль позивача відбулось з вини генерального підрядника будівництва ТОВ «Благо Буд». Доказів про те, що падіння бетонно-металевої конструкції відбулося внаслідок невикона6ння заходів відповідачем або вчинення відповідачем протиправних дій, матеріали справи не містять. А наявність протиправності є необхідною умовою відповідальності за заподіяну матеріальну шкоду.

Однак, відповідальність на будь-яку шкоду, завдану підрядником іншій особі, несе замовник. В матеріалах справи є докази того, що замовником будівництва, де відбулось падіння огорожі, є ПАТ «Івано-Франківська харчосмакова фабрика», а генеральним підрядником ТОВ «Благо Буд».

Незалежно від вини замовника й того факту, хто встановлював огорожу, відповідальність за будь-які збитки підрядника, в силу прямої норми закону ч.2 ст.1172 ЦК України, несе замовник, яким є відповідач в даній справі ПАТ «Івано-Франківська харчосмакова фабрика».

А доведення факту відсутності вини в падінні паркана на автомобіль позивача покладається на замовника будівництва (відповідача), а не на особу, якій завдано збитки (позивачку).

Відтак, саме відповідач повинен був надати докази того, що будівельний паркан відповідав нормам державних стандартів та охорони праці і його падіння відбулось не з його вини.

За наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі (а.с.2-9, том 2).

Позиція інших учасників справи

Представником ПАТ «Івано-Франківська харчосмакова фабрика» подано відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що в апеляційній скарзі не вказується ні на обставини, які неповно з`ясовані судом, ні на обставини, які недоведені, ні на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Представник апелянта вказує, що суд взяв до уваги відповідь на адвокатський запит від 27.12.2023 року та ставить під сумнів, чи знак 3.35 «Стоянку заборонено» був встановлений на дату настання дорожньо-транспортної пригоди саме 20.11.2021 року. З даного приводу зазначає, що ним був скерований адвокатський запит після отримання позовної заяви для з`ясування всіх обставин, які важливі для розгляду справи по суті. Суд вирішує справу за наявними у справі доказами, обов`збирання і подання яких належить сторонам. Відсутність даного знаку станом на момент ДТП є тільки припущенням представника апелянта, не підтверджено жодним доказом, який є у матеріалах справи. Крім того, представнику апелянта ніщо не заважало скерувати адвокатський запит в КП «Муніципальна дорожня компанія» з метою уточнення будь-яких даних, в тому числі і з якого моменту (часу) встановлений дорожній знак 3.35 «Стоянку заборонено» по АДРЕСА_1 .

Саме порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 є в причинно-наслідковому зв`язку зі збитками, які отримав належний їй автомобіль. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Встановлені обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06 листопада 2021 року (а.с.10, том 1).

20 листопада 2021 року Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області складений рапорт за заявою ОСОБА_1 (а.с.11, том 1).

06 грудня 2021 року Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області складена довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_1 , в якій рекомендовано звернутися до суду (а.с.12, том 1).

Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області надав 08.12.2021 року відповідь за №207/2/108/46/0-2021 ОСОБА_1 на її звернення щодо пошкодження автомобіля марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Із змісту відповіді встановлено, що даний факт зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області під № 41699 від 20.11.2021 року (а.с.13, том 1).

Згідно даних Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва стосовно будівництва за даною адресою: АДРЕСА_1 видано:

- дозвіл на виконання будівельних робіт ІФ96 від 22.07.2020;

- дозвіл на виконання будівельних робіт ІФ03 від 04.09.2020;

- дозвіл на виконання будівельних робіт ІФ12 від 13.11.2020;

- сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ІФ69 від 04.08.2022;

- сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ІФ05 від 04.07.2023 (а.с. 14-50, том 1).

Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва адресою: АДРЕСА_1 , затверджено рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 22 серпня 2018 року, Наказ Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини від 23 серпня 2018 року № 133 (а.с.51-54, том 1).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 50/02/22 від 04.02.2022 року, вартість матеріального збитку, заподіяної власнику транспортного засобу марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 24 996,50 грн; огляд автомобіля проведено 23.11.2021 року (а.с.55-85, том 1).

Вартість послуг оцінювача ОСОБА_2 стосовно огляду транспортного засобу марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та підготовки даного Звіту становить 3 500 грн, що підтверджується Актом надання послуг №204 від 24.11.2021 року та Актом надання послуг №19 від 04.02.2022 року. Вказані суми були сплачені позивачем на рахунок оцінювача, що підтверджується квитанцією від 27.11.2021 року про сплату 1500 грн та квитанцією від 07.02.2022 року про сплату 2000 грн на рахунок ФОП ОСОБА_2 (а.с. 86-89, том 1).

Позивач зверталася до відповідача з вимогою про відшкодування збитків, згідно якої ОСОБА_1 вимагала протягом семи днів з дня отримання даної вимоги, але не пізніше 31.03.2023 року, відшкодувати їй збитки у розмірі 28 496,50 грн, з яких 24 996,50 грн вартість відновлювального ремонту; 3 500,00 грн вартість послуг оцінювача, завдані 20.11.2021 року падінням бетонно-металевої конструкції паркану будівництва, яке здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «Благо Буд», на автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що залишилися без відповіді (а.с.90-95, том 1).

ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви долучено фотографії Інформаційного стенду паспорту об`єкта, що датовані 14 лютого 2022 року, фотографії з місця падіння паркану на автомобіль марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що датуються 20 листопада 2021 року о 13 годині 00 хвилин, фотографії з місця падіння паркану на автомобіль, що датуються 14 лютого 2022 року (а.с. 96-103, том 1).

Згідно відповіді Комунального підприємства «Муніципальна дорожня компанія» №1-6/448 від 27.12.2023 року, у зв`язку з відсутністю дорожнього покриття біля будинку АДРЕСА_1 немає можливості надати схему організації дорожнього руху на даній ділянці. Також відсутня дорожня розмітка та межі дорожнього покриття біля будинку по вул. Крайківського 1А, встановлено один дорожній знак 3.35 «Стоянку заборонено» (а.с.133, том 1).

За даними Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва стосовно будівництва за даною адресою: АДРЕСА_1 видано дозвіл на виконання будівельних робіт ІФ59 від 06.04.2020 року; сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ІФ83 від 23.03.2023 року (а.с.159-201, том 1).

Представником позивача долучено до матеріалів справи фото з місця події та супутникового знімку вул. Крайківського в місті Івано-Франківську (а.с.202-206, том 1).

Застосовані норми права

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина перша статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У відповідності зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктом 8 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом положень частини третьої статті 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до вимог частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 Цивільного кодексу України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за наявності таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно пункту 15.1. Правил дорожнього руху, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пункти 15.9.- 15.10. Правил дорожнього руху передбачають, що зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Згідно Правил дорожнього руху, дорожній знак 3.35 Стоянку заборонено. забороняє стоянку усіх транспортних засобів.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аналіз наведених норм, які регулюють деліктні правовідносини, пов`язані з відшкодуванням шкоди, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини заподіювача шкоди.

Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Апеляційний суд вважає, що порушення позивачкою правил стоянки транспортного засобу, навіть якщо таке і було, не має значення для покладення відповідальності за шкоду на неї, оскільки належну експлуатацію огорожі мав забезпечити відповідач, а порушення чи дотримання правил стоянки транспортного засобу впливає лише на організацію дорожнього руху, проходу, проїзду вулицею, який не був заборонений.

Колегія суддів прийшла до висновку, що відповідач не надав достовірних та достатніх доказів на спростування презумпції вини заподіювача шкоди, а тому це є юридичною підставою для висновку про її наявність та необхідність відшкодування понесеного позивачкою матеріального збитку, визначеного у звіті про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 50/02/22 від 04.02.2022 року - вартість матеріального збитку, заподіяної власнику транспортного засобу марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 - 24 996,50 грн та вартість послуг оцінювача ОСОБА_2 стосовно огляду транспортного засобу марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та підготовки даного звіту в розмірі 3 500 грн.

Отже, під час ухвалення рішення судом першої інстанції не застосовані норми матеріального права, які підлягали застосуванню, що, відповідно до статті 376 ЦПК України, є підставою для його скасування та ухвалення нового про задоволення позову.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гавриляк Богдан Богданович, задовольнити.

Скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 09 травня 2025 року.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківська харчосмакова фабрика» (, 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Крайківського, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) 24 996,50 грн матеріальної шкоди та 3 500,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження, а всього збитків в розмірі 28 496,50 грн (двадцять вісім тисяч чотириста дев`яносто шість гривень п`ятдесят копійок).

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.О. Максюта

Судді: В.М. Барков

О.В.Пнівчук