Справа № 502/900/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради

про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Батько позивача помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 . Відповідний житловий будинок відносився до колгоспних дворів, головою котрого був батько. Після смерті батька мати прийняла фактично, оскільки проживала з ним на день його смерті. Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. З 2000 р. позивач перейшов жити до матері де її доглядав до її смерті. Оскільки, що правовстановлюючі документи на відповідне майно відсутні, то вирішення питання, щодо визнання права власності можливо вирішити лише у судовому порядку. Зважаючи на вищевикладене, представник позивача просив встановити факт належності вказаного нерухомого майна спадкодавцю та визнати право власності на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 .

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідносвідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 14.10.1958 р., рос. ОСОБА_4 та рос. ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 14.10.1958 року, про що зроблено актовий запис за № 163. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 240,- рос. ОСОБА_4 та рос. ОСОБА_7 є батьками рос. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 від 17.06.1996 р., актовий запис № 211, ОСОБА_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 від 07.05.2009 р., актовий запис № 146, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_5 від 23.01.1965 р., будинок в АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, головою котрого є ОСОБА_9 .

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до технічного паспорту, КП КМР «БТІ» згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 33,6 кв.м., загальною площею 45,7 кв.м., літ.Б1 літня кухня, літ.В1 сарай, літ.Г1 літня кухня, літ. Д1 літня кухня, літ. Е навіс, літ. Ж сарай, літ. З навіс, літ. И сарай, літ. К вбиральня, №1-6, 1 надвірні споруди.

З акту депутата Кілійської міської ради від 27.08.2025 р. вбачається, що в АДРЕСА_1 була зареєстрована та мешкала до моменту смерті ОСОБА_3 . Разом з нею мешкав її чоловік ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також в будинку за цією адресою з моменту народження та по цей день мешкає їх син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 81577305 від 18.06.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_9 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 81577289 від 18.06.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_9 відсутня.

Згідно заяви спрямованої ОСОБА_2 до Кілійської районної державної нотаріальної контори від 14.08.2009 р. перший прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 81873151 від 15.07.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 47723890 та номером у нотаріуса 345/2009.

При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1261, 1269 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської міської ради про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 який складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 33,6 кв.м., загальною площею 45,7 кв.м., літ.Б1 літня кухня, літ.В1 сарай, літ.Г1 літня кухня, літ. Д1 літня кухня, літ. Е навіс, літ. Ж сарай, літ. З навіс, літ. И сарай, літ. К вбиральня, №1-6, 1 надвірні споруди в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников