справа № 752/3977/18 головуючий у суді І інстанції - Плахотнюк К.Г.
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті апеляційної скарги

02 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування завданої майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішеннямГолосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Проте, апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, відповідно до приписів ч. 1 ст. 1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

У даному випадку відповідач оскаржує в апеляційному порядку заочне рішенняГолосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У доктрині цивільного процесуального права вважається, що, з одного боку, заочне провадження є додатковою гарантією для позивача від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу та дотримання судами строків розгляду справи.

З іншого боку, відповідачу частиною першою статті 284 ЦПК України гарантується право на перегляд заочного рішення за його письмовою заявою за «спрощеною процедурою», тобто тим самим судом.

Законодавець передбачив, що заочне рішення підлягає скасуванню судом першої інстанції, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 288 ЦПК України).

Отже, ЦПК України встановлює можливість перегляду ухваленого місцевим судом заочного рішення цим же судом без необхідності звернення до апеляційного суду за умови, що причини, які зумовили неприйняття відповідачем участі у розгляді справи, визнані судом поважними, а докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Натомість право на подання апеляційної скарги на заочне рішення суду відповідач набуває лише після залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 зауважила, що у питанні забезпечення прав учасників процесу на апеляційний перегляд справи заочне провадження не відрізняється від інших проваджень, адже доступ до суду апеляційної інстанції в будь-якому випадку забезпечується учасникам справи лише в разі дотримання ними установлених законом процесуальних вимог.

Такий висновок сформований з урахуванням того, що у пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України вказано, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Водночас ЄСПЛ, висновки якого належить застосовувати судам, вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, параграфи 53, 55, від 06 грудня 2007 року).

Такі вимоги можуть установлюватися до категорії прийнятності апеляційної скарги, як в аспекті змісту і форми апеляційної скарги чи строків її подачі, так і через призму дотримання відповідачем процедури перегляду заочного рішення, яку законодавець визначив як передумову перегляду справи апеляційним судом за апеляційною скаргою відповідача.

З урахуванням того, що належне повідомлення відповідача про розгляд справи є однією з основних умов проведення її заочного розгляду, а також приймаючи до уваги положення статей 284, 287, 288 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року в справі № 756/11081/20 виснувала, що право відповідача на доступ до суду апеляційної інстанції при заочному розгляді справи місцевим судом не є абсолютним та забезпечується за умови дотримання ним порядку попереднього звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення, у тому числі з урахуванням визначених процесуальним законом строків.

Із змісту оскаржуваного відповідачем судового рішення вбачається, що у вступній частині відображено, що суд ухвалив про заочний розгляд справи. У резолютивній частині рішення зазначено про ухвалення заочного рішення та порядок його перегляду за письмовою заявою відповідача.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 подавав, а суд першої інстанції розглядав заяву про перегляд заочного рішення з дотриманням вимог Глави 11 ЦПК України.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року роз`яснено судам, що оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги.

Оскільки відповідач порушив встановлений процесуальним законом порядок оскарження заочного рішення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, у прийнятті апеляційної скарги необхідно відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 381 ЦПК України процедурні питання, пов`язані із рухом справи, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал.

Керуючись статтями 1, 17, 284, 287, 381 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування завданої майнової шкоди.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на оскарження заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року в порядку, встановленому Главою 11 Розділу 3 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.О. Фінагеєв

Судді Т.Ц. Кашперська

М.А. Яворський