Справа № 183/5261/21
№ 2-др/183/24/25
05 вересня 2025 року м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Курячого Андрія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №183/5261/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК-Хащове» про поділ спільного майна подружжя,
Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 у цивільній справі №183/5261/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 175757 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 88 коп. в рахунок компенсації вартості 1/2 частини майна, набутого у шлюбі - будівельних матеріалів і конструктивних елементів, використаних при будівництві житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1757,58 грн. Вказане рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 24.07.2025.

30.06.2025 через підсистему Електронний суд надійшла заява представника позивача - адвоката Курячого Андрія Миколайовича, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов`язаних з:

- проведенням судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої було доручено експерту - ФОП ОСОБА_4 , загальна вартість якої склала 46 300 грн;

- наданням правничої допомоги адвокатом Каракай В.М., загальна вартість якої склала 7 000 грн;

- наданням правничої допомоги адвокатом Курячим А.М., загальна вартість якої склала 54 000 грн., а всього витрат на загальну суму 107 300 грн та подав докази таких витрат.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.08.2025 заяву передано на розгляд судді Оладенко О.С., яка у період з 30.06.2025 по 01.08.2025 перебувала у щорічній відпустці. Справу №183/5261/21 передано судді з канцелярії суду 14.08.2025.

Ухвалою судді від 15.08.2024 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви або зменшити розмір судових витрат. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що розмір судових витрат не підтверджено належними та допустимими доказами. Адвокат Каракай В.М. участі у справі фактично не приймав, а складена ним позовна заява у подальшому була змінена іншою. Розписка, складена адвокатом Курячим А.М. не є документом, який підтверджує сплату за надану правничу допомогу. Також зазначив, що ним також понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 17100 грн. Квитанції, надані експертом Рибкіним В.П. не відповідають вимогам допустимості, не засвідчені належним чином, містять суперечності у датах.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи у обсязі, необхідному для вирішення питання про розподіл судових витрат, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Вирішуючи подану заяву в частині витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даній справі представник позивачки адвокат Курячий А.М. у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи зазначив, що докази понесених позивачкою судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Відповідну заяву разом з доказами представником позивачки подано в межах зазначеного строку.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До заяви про ухвалення додаткового рішення додано копії квитанцій про оплату послуг адвоката Каракая В.М. на загальну суму 7000 грн.

Так, в матеріалах справи (т.1 а.с.51-55) містяться договір про надання правової допомоги від 22.10.2021, укладений між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 ; ордер на надання правової допомоги, виданий адвокатом Каракай В.М.; копії квитанцій про оплату послуг адвоката Каракая В.М. на загальну суму 7000 грн; розрахунок від 04.11.2021 про надання правової допомоги та отриманого гонорару, в якому зазначено, що всього адвокатом витрачено 7 годин, і отримано гонорар 2000 грн за підготовку уточненої позовної заяви та 5000 грн - за представництво інтересів позивачки в суді, усього отримано гонорару 7000 грн.

Матеріали справи не містять доказів участі адвоката Каракая В.М. у судових засіданнях, а тому витрати у розмірі 5000 грн. на правничу допомогу цього адвоката не підлягають стягненню з відповідача.

З приводу витрат на правничу допомогу, яка надавалася адвокатом Курячим А.М., суд виходить з наступного.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивачки додано такі документи: договір про надання професійної правничої допомоги від 02.10.2022, укладений між ОСОБА_5 та адвокатом Курячим А.М.; розрахунок щодо наданих послуг; акт про надані юридичні послуги від 23.06.2025; розписка адвоката Курячого А.М. про отримання від ОСОБА_5 коштів у сумі 54000 грн відповідно до договору про надання правничої допомоги (т.4 а.с.7-10). В акті про наданні надані юридичні послуги від 23.06.2025 сторони погодили такі юридичні послуги та їх вартість: прийняття участі в судових засіданнях 30 годин, вартість послуги 30000 грн; підготовка процесуальних документів - 24 години, вартість послуги 24000 грн.; загальна вартість послуг 54000 грн.

Представництво інтересів позивачки здійснював адвокат Курячий А.М. на підставі ордеру (т.1 а.с.100).

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц).

При вирішенні питання про співмірність судових витрат на правничу допомогу у сумі 54000 грн. суд враховує складність справи; значення справи для сторін; тривалість судового розгляду більше трьох років, яка зумовлена, у тому числі, зловживанням відповідачем процесуальними правами.

Разом з тим, суд вважає, що розмір заявлених стороною позивача витрат на правничу допомогу є завищеним. Зокрема, у наданому представником позивачки розрахунку наданих послуг зазначено участь у 15 судових засіданнях, на кожне з яких витрачено по 2 години, що не відповідає наявним у матеріалах справи протоколам судових засідань.

Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалася адвокатом Курячим А.М. з 54000 грн. до 40000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду, є справедливим та обґрунтованим, співмірним із складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Таким чином, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 42000 грн (40000 грн + 2000 грн).

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що ним також понесено судові витрати, згідно з наведених вище норм права.

Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що копії документів, подані на підтвердження розміру витрат не засвідчені належним чином, оскільки вказані документи подано через систему «Електронний суд», що технічно неможливо зробити без засвідчення кваліфікованим електронним підписом. Крім того, згідно з наведеними процесуальними нормами, компенсації підлягають витрати як ті, що вже понесені, так і ті, які підлягають сплаті.

Щодо вимог заяви про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За правилами, установленими ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалами суду від 02.08.2022 та від 12.10.2023 за клопотанням позивачки призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту - ФОП ОСОБА_4 08.01.2025 до суду надійшов висновок експерта №6 від 05.12.2024.

11 листопада 2021 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , як виконавцем, та ОСОБА_7 , як замовником та стороною у цивільній справі №183/5461/21, укладено договір про надання послуг №11, за яким замовник доручив провести будівельно-технічну, оціночну-будівельну експертизи (т.№1 а.с.75).

Після призначення експертизи, експерту чинилися перешкоди у доступі до об`єкта дослідження, у зв`язку з чим експерт звертався до суду з клопотаннями про надання доступу до об`єкта, про надання додаткових матеріалів, судом вживалися заходи процесуального примусу.

Після ухвалення рішення у справі, позивачкою подано ряд квитанцій на підтвердження витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, складених ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 46300 грн., у яких зазначено підставу платежу договір №11 від 11.11.2021 (т.4 а.с.3-5).

Зокрема, ФОП ОСОБА_4 надано квитанцію від 11.10.2021 на суму 7500 грн., у якій зазначено підставу договір №11 від 11.11.2021, тобто квитанцію складено раніше дати укладення договору, отже вказану квитанцію суд не приймає як доказ, оскільки вона не відповідає вимогам допустимості.

Решту квитанцій на суми: 3800 грн. від 12.03.2024, на суму 10000 грн. від 29.04.2024, на суму 11000 грн. від 07.01.2025, на суму 14000 грн. від 11.11.2021, а всього на суму 38800 грн. не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості.

З приводу заперечень відповідача про те, що у всіх квитанціях зазначено один і той же номер - №1, суд зазначає, що такий номер у всіх квитанціях не спростовує факту понесення таких витрат та їх розміру. Більш того, Положеннями про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного Банку України від 29.12.2017 № 148 не заборонено починати нумерацію касових документів наново і кожного календарного року, і місяця, і кварталу або дня. Квитанції видано у різні дні, отже нумерація №1 усіх квитанцій не суперечить вимогам законодавства.

З урахуванням доведеності розміру витрат на проведення експертизи на суму 38800 грн., а також того, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, з відповідача підлягають стягненню витрати за проведення експертизи у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст. 133,258,259, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42000 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи у сумі 38800 грн, а разом 80800 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

третя особа ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ;

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК-Хащове», , адреса: 51272, Дніпропетровська область, Самарійський район, селище Черкаське, вул.Лісна, буд.16 кв.77.

Повне судове рішення складено і підписано 05 вересня 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.