Справа № 603/379/25
Провадження №2/603/236/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Пасічника А.З.,

за участі секретаря судового засідання Лучкович Н.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права на завершення процедури приватизації,

в с т а н о в и в:

Представник адвокат Андрусенко І.Я., який діє на підставі ордера серії ВО №1094945 від 11.01.2025 в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за позивачкою по справі в порядку спадкування право на завершення приватизації та право на реєстрацію за особою права власності (речового права) на земельну ділянку площею 0,60 га, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, де ОСОБА_2 зазначена, як ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки адвокат Андрусенко І.Я. зазначає, що після смерті баби позивачки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, яка була передана їй у приватну власність згідно рішення 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, де ОСОБА_2 зазначена, як ОСОБА_3 . Вказану спадщину прийняв син спадкодавця, батько позивачки ОСОБА_4 , як спадкоємець за законом першої черги, оскільки вступила у фактичне управління майном після смерті ОСОБА_2 , проте за життя спадкових прав не вищевказане спадкове майно не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось майно, яке він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дочка ОСОБА_1 (позивачка) за заповітом. Представник позивачки зазначає, що нотаріус відмовив ОСОБА_5 видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності розробленої технічної документації на земельну ділянку та зареєстрованого речового права на неї, а також відсутності можливості встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Представник позивача до матеріалів справи долучає доказів, на підставі яких вважає, що можна зробити висновок про те, що ОСОБА_3 , яка записана у рішенні Швейківської сільської ради та ОСОБА_2 , яка записана у свідоцтві про смерть одна і та сама людина, яка є матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . А тому з наведених підстав просить позовну заяву задовольнити.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою в Монастириської державної нотаріальної контори витребувані інформація про те, чи заведені спадкові справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та завірені копії, в разі їх заведення.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І.Я. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивачки разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачкою участі.

Відповідач Монастириської міської ради не забезпечили явку представника в підготовче засідання, надіслали на адресу суду відзив, а також додаткові пояснення, в яких зазначають, що з обставинами справи погоджуються, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечують, просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі обставини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Швейківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області від 16 березня 2003 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 про, що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений запис за №4.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно до якого входить земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, яка була передана їй у приватну власність згідно рішення 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, де ОСОБА_2 зазначена, як ОСОБА_3 , що підтверджується витягом із рішення, який наданий Монастириською міською радою за №92/1 від 18 вересня 2024 року.

Вказане спадкове майно прийняв син ОСОБА_2 ОСОБА_4 , що підтверджується даними, які надані старостою сіл Швейків та Заставці за №61 від 30.05.2025, згідно яких по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які свідчать про, що ОСОБА_4 станом на дату відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

Те, що де ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є однією і тією особою свідчить ряд доказів, зокрема.

Відповідно даних погосподарської книги за 1986-1990 роки у будинковолодінні за особовим рахунком за № НОМЕР_2 проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (син), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (невістка), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (внучка), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (внучка).

Відповідно до погосподарської книги за 1991-1996 роки у будинковолодінні за с особовим рахунком за № НОМЕР_3 проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (голова), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (син), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (невістка) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (внучка).

Згідно даних по господарської книги за особовим рахунком № НОМЕР_4 в будинковолодінню проживали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (голова), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (син) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (невістка).

Відповідно до інформації, яка надана Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області за №244/35.11.1-07.3 від 29.05.2025, за результатами проведеної перевірки по архіву Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про смерть відносно ОСОБА_3 , 1919 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 виявлений актовий запис цивільного стану - №4, про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 складений 11 березня 2003 року.

Відповідно до архівної довідки №М-217/04-15 від 11.11.2024, яка видана Державним архівом Тернопільської області, у документах архівного фонду відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в метричній книзі про народження за 1874-1944 роки сіл Швейків, Доброводи Монастириського району є відомості, що ОСОБА_9 (так в документі) народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , батько ОСОБА_10 , син ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та мати ОСОБА_13 (баба позивачки), дочка ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Номер метричного запису 12. В підтвердження вказаної інформації долучені копія записів із метричної книги про народження по селу Швейків, селу ОСОБА_16 району за 1984-1944 роки, справа №103, том №1.

Факт родинних відносин ОСОБА_4 із позивачкою підтверджуєтьсясвідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 22 листопада 1985 року, згідно з яким ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_12 батьками якої записані: батько - ОСОБА_4 та мати ОСОБА_6 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , яке видане Трудолюбівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, згідно якого 18 липня 1966 року ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_17 , після шлюбу їй присвоєне прізвище ОСОБА_18 .

10 червня 2025 року приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. відмовила позивачці у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , у зв`язку із неналежним чином оформленням документів, в тому числі через те, що на земельну ділянку, яку спадкує позивачка, не розроблена технічна документація та не зареєстроване речове право на неї.

16 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Монастириської міської ради із заявою за №М-514/05-01 щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, на що Монастириська міська рада у відповіді від 13 червня 2025 року рекомендувала звернутись із відповідною заявою до суду, оскільки з поданих документів не видно, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно інформації №31/01-16 від 25.08.2025, яка надана приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є., встановлено, що 17 жовтня 2018 року за №133/20 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем якого за заповітом є його дочка ОСОБА_1 . Інших спадкоємців згідно матеріалів справі немає, оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_6 подала нотаріусу заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, визначено «якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Окрім того, у вищезазначеній постанові зазначається - якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинності у 2006 році), до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

За змістом ч. ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Разом з тим, згідно висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20), в справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, сторона позивачки надала письмові докази, з яких суд встановив, що ОСОБА_2 , яка зазначена матір`ю ОСОБА_4 , відповідно до даних архівної довідки за №М-217/04-15 від 11.11.2024, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , яка зазначена у рішенні 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, з урахуванням записів погосподарських книг є однією і тією ж особою.

Через різницю в записах в документах щодо баби позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , зокрема в прізвищі та по батькові, Монастириська міська рада відмовила позивачці у розроблені технічної документації на земельну ділянку та реєстрації права на неї, яка залишилась після смерті баби позивачки, яку успадкував батько позивачки ОСОБА_4 , а нотаріус у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, а також, те, що встановлення факту родинних відносин, на який звертає увагу позивач у мотивувальній частині позовної заяви та просить встановити, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, вважаю за доцільне встановити факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , яка зазначена у рішенні 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30 є однією і тією ж особою.

Через відсутність правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку позивачка не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 не набула права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочала процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивачка має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та в подальшому право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Разом з тим, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який успадкував майно після смерті своєї матері, проте за життя не оформив спадкових прав на них, вважаю, що такі права набула його дочка в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими. Підстав для відмови в задоволенні позову судом не встановлено.

Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України вважаю, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за позивачкою в порядку спадкування права на завершення приватизації, право на реєстрацію за особою права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,60 га, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, де ОСОБА_2 зазначена, як ОСОБА_3 .

Керуючись вимогами ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1222, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 247, 200, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права на завершення процедури приватизації задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на завершення приватизації та право на реєстрацію за особою права власності (речового права) на земельну ділянку площею 0,60 га, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, де ОСОБА_2 зазначена, як ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя А.З. Пасічник