Справа №: 486/498/25 Провадження № 6/486/30/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду 26.05.2025 у справі №486/498/25,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про надання розстрочки виконання рішення Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.05.2025 у справі №486/498/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що вищезазначене рішення суду вона визнає та не ухиляється від виконання зобов`язань, однак її скрутне матеріальне становище, спричинене об`єктивними обставинами , унеможливлює одноразову сплату всієї суми одним платежем. Також зазначає, що в провадженні Південноукраїнського міського суду Миколаївської області перебувають ще дві цивільні справи: 486/228/24 та 486/1092/23 про стягнення з неї кредитної заборгованості, яка виникла за умовами договорів, укладених з іншими фінансовими установами. Зазначає, що кредитні кошти фактично використовувались її колишнім чоловіком, однак відповідальність за погашення заборгованості несе вона. Також зазначила, що виховує неповнолітнього сина без участі батька. Вважає що вказані обставини свідчать про її фінансову неспроможність сплатити всю суму боргу одноразово, тому просить розстрочити їй виконання судового рішення на 24 місяців з щомісячним погашенням суми боргу рівними частинами.

01.07.2025 року ухвалою суду заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду.

02.07.2025 року на адресу суду надійшли заперечення від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" в яких позивач просить відмовити у задоволенні вказаної заяви з тих підстав, що заявником в заяві не наведено наявність об`єктинних підстав для надання розстрочки рішення суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про розстрочку виконання судового рішення, суд дійшов наступного.

Рішенням Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.05.2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" заборгованість за кредитним договором від 31.10.2018 року № 0.006.82.1018.ФО_К у розмірі 31 718, 55 грн., з яких: 28 069,54 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3 649,01 грн. заборгованість за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. та судовий збір у розмірі 1501 грн.

Рішення оскаржено не було та набрало законної сили.

Відповідно дост.435 ЦПК Україниза заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14"Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження" роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочки виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимогст.435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Згідно ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження підстав для задоволення заяви, суду надано виписку про доходи за травень 2025 року, а також копію кредитного звіту про наявність у відповідача грошових зобов`язань за іншими кредитними договорами.

Проте ні з заяви , ні з доданих до неї документів неможливо встановити матеріальний стан відповідача, наявність у неї рухомого чи нерухомого майна, що могли б у повній мірі свідчити щодо її матеріального стану, а також доказів критичного фінансового стану (захворювання, інвалідності, витрат на лікування), які б могли свідчити про винятковість ситуації.

При цьому посилання заявника на наявність інших судових справ щодо стягнення з неї заборгованості не є безумовною підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Заявник не надала доказів того, що саме ці зобов`язання унеможливлюють виконання рішення у даній справі чи створюють надмірне фінансове навантаження, що порушує її права.

Крім того, факт того, що коштами користувався інший член сім`ї, не звільняє її від відповідальності за взяті на себе зобов`язання.

Заявником не надано доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу між нею та колишнім чоловіком відбувся розподіл боргових зобов`язань, а відтак всі зобов`язання перед кредиторами залишилися за відповідачем.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на обставину виховання неповнолітнього сина без участі колишнього чоловіка, не звільняє останню від виконання судового рішення, а також не є безумовною підставою для його розстрочки. Жодних документальних підтверджень того, що батько дитини ухиляється від участі у вихованні, заявником не надано.

При цьому заявник не позбавлена права на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів, якщо колишній чоловік не приймає участі в утриманні дитини.

Суд також зазначає, що з матеріалів справи не вбачається, що відповідач частково в рахунок сплати заборгованості сплачувала кошти з часу ухвалення судом рішення.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити, оскільки заява є не обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.260,435 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення у цивільній справі №486/498/25 від 26.05.2025 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя О.О. Волощук