Справа № 595/1134/25
Провадження № 2/595/453/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2025

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 5000 грн. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 20.08.2009 по 30.05.2025. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №1252 та розірвано згідно з рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 30.05.2025 справа № 608/789/25. У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що вихованням дітей вона займається самостійно, і вони перебувають на повному її утриманні. Необхідність звернення із цим позовом зумовлена необхідністю піклування про фізичний та духовний розвиток дітей, забезпечення необхідного харчування, медичного догляду та лікування дітей, що впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Тому вона змушена звернутись в суд з метою стягнення аліментів на утримання дітей. Зазначає, що їй не відомо яким є конкретний розмір щомісячного доходу відповідача, тому, просить суд стягнути аліменти в твердій грошовій формі, в сумі 5000,00 грн. на кожну дитину.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2025 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам по місцю реєстрації.

20 серпня 2025 року на адресу Бучацького районного від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково, а саме, в розмірі 2000 грн. на одну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень. Отже, рекомендований розмір аліментів для дітей від 6 до 18 років становить 1598 грн. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дітей, сторона відповідача вважає необхідним стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 2000 гривень на одну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Саме такий розмір стягуваних аліментів буде співмірним до стану здоров`я та матеріального становища сторін і малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей та те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей. Щодо заявленого позивачкою розміру аліментів, вважає, що таким чином вона бажає перекласти обов`язок утримувати дітей повністю на батька. Крім того, вважає, що матеріальне становище сторін є однаковим. Станом на даний час відповідач працює, однак його доходи не є високими та достатніми для сплати аліментів в заявленому розмірі. Обгрунтованості стягнення аліментів в такому розмірі позивачка не навела. А також зазначає, що доводи позивачки про те, що відповідач ухилявся від утримання дітей чи сплати аліментів на їх утримання є надуманими, оскільки відповідач постійно бере участь у матеріальному утриманні дітей у добровільному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково, а саме розмірі 2000 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2009 року.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Діти проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою №74 від 18 березня 2025 року, наданою ДП «Благоустрій 1» ОСОБА_3 про те, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстровані ОСОБА_5 донька та ОСОБА_6 син.

Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачки до суду.

Згідно із довідки №139 від 18.03.2025, виданої директором Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №22, учениця 6-Б класу, ОСОБА_5 навчається в Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №22 з 01.09.2019. Мама учениці ОСОБА_3 цікавиться навчанням доньки, відвідує батьківські та загальношкільні збори, виховні заходи, є головою батьківського комітету. Батько ОСОБА_4 не цікавиться навчанням доньки та не відвідував батьківські збори.

Із довідки №01.1-04/315 від 24.03.2025, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Тернопільської міської ради, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають на обліку в лікаря-педіатра. На прийом до лікаря та на медичні процедури дітей супроводжує мати.

Також із довідки №37 від 31 березня 2025 року виданої Комунальним закладом Тернопільської міської ради Центр творчості дітей та юнацтва, вбачається, що ОСОБА_5 з 2019 року по даний час навчається в гуртках: народному театрі танцю «Посмішка», зразковій дитячій хоровій студії духовної пісні «Фантазія». ОСОБА_6 навчається в гуртку ШРЕР «Зернятко» з 2024 року по даний час.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 і ч.3 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» що прожитковий мінімум в Україні для дітей від 6 до 18 років - 3 196 грн.

Суд, бере до уваги пояснення представника відповідача, що позивачем та його представником не надано доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач, а саме 5000 грн. на кожну дитину, крім того, обов`язок утримувати дітей покладається на обох батьків, а позивач заявляючи такий розмір аліментів бажає перекласти повністю цей обов`язок на батька.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та те, що діти проживають з матір`ю, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на одну дитину, те, що обов`язок по забезпеченню дитини покладається на обох батьків, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.12,76-81,137,139,141,263-265,279,280-282 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.80,180, 182,184,191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 04.08.2025 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_2 1211(одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

В силу ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Р. О. Содомора