Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/496/25
Провадження №: 2/332/1084/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марченко Н.В., за участю секретаря судового засідання Петракея Р.С., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4314027 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 15600,00 грн., строком на 360 днів, шляхом їх перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 , зі стандартною процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 2,50% від суми кредиту за кожний день користування в межах строку надання кредиту та зниженою процентною ставкою 1,63% за кожен день користування кредитом. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни та дата остаточного платежу по кредиту (13.01.2025) вказані в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до кредитного договору.

Крім того, 25.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Додатковий договір до Договору №4314027 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 1400,00 грн., шляхом їх перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 .

Відповідно до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна».

Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором №4314027 від 20.01.2024 та Додаткового договору від 25.01.2024 до Договору №4314027 від 20.01.2024.

Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Оскільки відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, станом на дату звернення до суду із вказаним позовом утворилась заборгованість в загальній сумі 148522,49 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом ( сумою кредиту) у розмірі 16999,99 грн.; суми заборгованості за процентами, нарахованих первісним кредитором у сумі 97097,50 грн. та суми заборгованості за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 81 календарних днів у сумі 34425,00 грн.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2025 по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21.03.2025, через підсистему «Електронний суд», від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вказаний позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_1 кредитні договори в електронному вигляді з будь якими фінансовими установами не укладав та не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував. Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації

відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

До суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в

форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність

копії оригіналу.

На цей час відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування фінансовими

установами коштів відповідачу згідно із договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту та отримання саме відповідачем вищезазначених коштів. А також відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором.

Позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу ОСОБА_1 .

Тобто, відповідно до законодавства, відповідачем не було вчинено дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, та не надано доказів саме про реєстрацію відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції.

Крім того ставить під сумнів відповідність поданих паперових копій електронних

доказів, які долучені до позовної заяви оригіналам та договір факторингу, укладений

між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», паперових копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви оригіналам, а саме: договір про надання споживчого кредиту № 4314027 від 20.01.2024 року, та додатковий договір до

договору про надання споживчого кредиту № 4314027 від 25.01.2024 та договір факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних згідно із ст. 625 ч. 2 ЦК необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, просить суд витребувати у позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» оригінали електронних доказів, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме:

- електронний варіант письмового доказу, а саме: договір про надання споживчого кредиту № 4314027 від 20.01.2024 року, оформлений відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг;

- додатковий договір до договору про надання споживчого кредиту № 4314027 від 25.01.2024 року, оформлений відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг;

- оригінал письмового доказу: договір факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року.

У задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 - відмовити.

24.03.2025, через підсистему «Електронний суд», від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що з доводами Відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, Позивач не погоджується вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства

Кредитний договір укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана Позивачем в позовній заяві.

Позиція суддів Верховного Суду з цього питання одностайна. Наприклад, у справі

№561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти

договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Таким чином, електронна форма договору прирівнюється до письмової, проте з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обрати форму правочину, в т.ч. електронну. Тож електронний договір не може бути визнаний недійсним виключно через те, що він має електронну форму.

На підтвердження укладання Договору про надання коштів на умовах

споживчого кредиту (далі - Кредитний договір) з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «73307», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений Відповідачемдля електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що Відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. На підтвердження укладання Додаткового договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «91103», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений Відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про

електронну комерцію», що свідчить про те, що Відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній

формі Додатковий договір. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються

іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернетмагазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». А тому, в нашому випадку, підписання Відповідачем шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожнийпримірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Крім того, Відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено оплати на рахунок Кредитора, що підтверджується Розрахунком заборгованості, що було надана до позову.

Відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на Вебсайт ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» https:/credit7.ua, в тому числі через Мобільний додаток «Credit7» реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст Кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту (додається до позовної заяви), інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо.

Таким чином, Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки Відповідач.

А тому жодних сумнівів в тому, що 20.01.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної

системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 4314027 про надання коштів на умовах споживчого

кредиту не виникає.

Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом

перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера.

Відповідно до п.10 Положення про додаткові вимоги до

договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затв. Постановою Правління НБУ від 03 листопада 2021 року № 113 Договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів

електронного платіжного засобу споживача (далі кредитна операція), з урахуванням вимог пункту 9 розділу ІІ цього Положення, повинні містити номер особистого електронного платіжного засобу 6 споживача сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі ХХХХ НОМЕР_2 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).

Крім того, Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні

лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання Кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише Відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору.

За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4314027 від

20.01.2024 року у період з 20.01.2024 року по 25.10.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 114398.5 грн. У зазначений період Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0.01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 17301 грн. Детальний розрахунок заборгованості та оплат, здійснених Відповідачем, зазначений в Розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до Позовної заяви.

В даній справі, окремої уваги потребує пункт 1.1. Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року: За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4314027 строк кредиту 360 днів: з

20.01.2024 року по 14.01.2025 року.

Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024,

строк дії Договору № 4314027 від 20.01.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 26.10.2024 року по 14.01.2025 року (81 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 34425 грн. (Розрахунок заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» міститься в матеріалах справи): 16999,99 грн. * 2,5% = 425 грн. *81 календарних дні = 34425 грн.

У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання

кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4314027 від 20.01.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 131522,5 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 97097,5 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 34425 грн.).

Відповідно до п. 5.1.3. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою

третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений

іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше невстановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу

(фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед

Первісним кредитором, 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до Відповідача.

На виконання вимог ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п. 1. Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати

відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер.

Враховуючи вищезазначене, Відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Щодо реєстру боржників зазначено, що Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ «Про захист персональних даних».

Станом на сьогоднішній день, ані Кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним.

Отже, Відповідачу у даному випадку нарахування процентів за користування

кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Таким чином, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено.

Витребувано у АТ «Універсал Банк» ( 04082, м. Київ, вул.. Автозаводська, 54/19) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 20.01.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк» у сумі 15600,00 грн., за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» ( ) через платіжного провайдера ( платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».

Витребувано у АТ «Універсал Банк» ( 04082, м. Київ, вул.. Автозаводська, 54/19) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 25.01.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк» у сумі 1400,00 грн., за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» ( ) через платіжного провайдера ( платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».

06.06.2025 на адресу суду від АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.20, відповідно до якої банківська картка НОМЕР_4 була емітована Банком на імя ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ). 20.01.2024 та 25.01.2024 дійсно було зарахування коштів у сумах 15600,00 UAH та 1400,00 грн. Враховуючи те, що платежі проведено не по реквізитам, а через платіжну систему, у Банку відсутня інформація щодо відправника.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів відмовлено з підстав необґрунтованості необхідності витребування оригіналів електронних доказів, не обґрунтував підстави для сумніву відповідності поданих копій оригіналам.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4314027 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 15600,00 грн., строком на 360 днів, шляхом їх перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 , зі стандартною процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 2,50% від суми кредиту за кожний день користування в межах строку надання кредиту та зниженою процентною ставкою 1,63% за кожен день користування кредитом. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Детальні терміни та дата остаточного платежу по кредиту (13.01.2025) вказані в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до кредитного договору.

Крім того, 25.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Додатковий договір до Договору №4314027 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 1400,00 грн., шляхом їх перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 .

25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу, за цим договором Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу, Перехід від Клієнта (ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА) до Фактора (Позивача) Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників, копія якого міститься в матеріалах справи, підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Укладення Договору факторингу підтверджується Витягом з реєстру боржників. Статус ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» як фінансової установи підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 21.01.2022.

Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором №4314027 від 20.01.2024 та Додаткового договору від 25.01.2024 до Договору №4314027 від 20.01.2024.

Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Оскільки відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, станом на дату звернення до суду із вказаним позовом утворилась заборгованість в загальній сумі 148522,49 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом ( сумою кредиту) у розмірі 16999,99 грн.; суми заборгованості за процентами, нарахованих первісним кредитором у сумі 97097,50 грн. та суми заборгованості за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 81 календарних днів у сумі 34425,00 грн.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини 1-2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Як вже встановлено матеріалами справи, що 20.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4314027 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 15600,00 грн., строком на 360 днів, шляхом їх перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 , зі стандартною процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 2,50% від суми кредиту за кожний день користування в межах строку надання кредиту та зниженою процентною ставкою 1,63% за кожен день користування кредитом. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.Договір №4314027 про надання споживчого кредитупідписано відповідачем електронним підписом, шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, відповідно до частин статті 11, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За змістом частини 13 статті 11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України,статтею 36Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до частини 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 2.1 договору №4314027 про надання споживчого кредиту,Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на

банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_5 .

Відтак вказаний доказ з врахуванням пункту 2.1. кредитного договору є достатнім доказом виконання ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання за договором щодо надання 15600,00 грн. кредиту.

Відповідно до пункту 2.1 додаткового договору від 25.01.2025 Товариство протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Додаткового договору надає кредит (додаткову суму) у безготівковій формі шляхом перерахування коштів додаткової суми кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .

Відтак вказаний доказ з врахуванням пункту 2.1. додаткового договору є достатнім доказом виконання ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання за договором щодо надання 1400,00 грн. кредиту.

Крім того, факт перерахування розміру вказаних коштів підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» від 29.05.2025, відповідно до якої встановлено, що банківська картка НОМЕР_4 була емітована Банком на імя ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ). 20.01.2024 та 25.01.2024 дійсно було зарахування коштів у сумах 15600,00 UAH та 1400,00 грн.

Також позивачем наданий поденний розрахунок заборгованості (карта обліку), який узгоджується з умовами договорів споживчого кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості ОСОБА_1 за цими договорами.

Відтак, згідно наданого розрахунку, заборгованість за кредитним договором відповідача становить: 148522,49 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом ( сумою кредиту) у розмірі 16999,99 грн.; суми заборгованості за процентами, нарахованих первісним кредитором у сумі 97097,50 грн. та суми заборгованості за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 81 календарних днів у сумі 34425,00 грн.

Також, матеріали справи не містять даних про те, що відповідач оспорював Договір факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 в частині переданої позивачу вимоги за кредитним договором №4314027 від 20.01.2024 та додатковим договором до кредитного договору №4314027 від 25.01.2024 з підстав недійсності внаслідок невидачі кредиту чи припинення зобов`язання у зв`язку з повним виконанням тощо.

Отже, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» придбало право вимоги за цими договорами до ОСОБА_1 .

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 148522,49 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом ( сумою кредиту) у розмірі 16999,99 грн.; суми заборгованості за процентами, нарахованих первісним кредитором у сумі 97097,50 грн. та суми заборгованості за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 81 календарних днів у сумі 34425,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦК).

Судом встановлено, що позивачем заявлено стягнення з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги № 10/12-2024, укладеного 10.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Городніщевою Є.О., акт № 6330 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.01.2025 згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року на суму 10000, 00 гривень, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, рахунок на оплату за послуги з надання професійної правничої допомоги в розмірі 10000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З урахуванням вищевикладеного та того, що відповідач з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача до суду не звертався, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Доказів понесення інших витрат представником позивача суду не надано, із заявами про намір надати докази понесення витрат після ухвалення рішення представник позивача до суду не звертався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.12,13,76,141,247,258,259,263-265,280-284,352,354,355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»( ) суму заборгованості за кредитним договором №4314027 від 20.01.2024 в розмірі 148522,49 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом ( сумою кредиту) у розмірі 16999,99 грн.; суми заборгованості за процентами, нарахованих первісним кредитором у сумі 97097,50 грн. та суми заборгованості за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 81 календарних днів у сумі 34425,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»( ЄДРПОУ: 44559822) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»( ) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.

Повний текст рішення складено 03.09.2025.

Суддя Н.В. Марченко