_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/2125/21
Провадження № 4-с/947/45/25
УХВАЛА

01.09.2025

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Кондратенко Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката Мойсенка Романа Миколайовича, яка представляє ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив :

Скаржник просить суд визнати дії та бездіяльність Приватного нотаріуса Носенка С.Б. щодо незавершення виконавчого провадження №67098670 протиправними та зобов`язати його завершити вказане виконавче провадження, повернути виконавчий документ, вилучити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру боржників і скасувати всі заходи примусового виконання.

Скаргу обґрунтовує тим, що Приватним виконавцем Носенко С.Б. 08.10.2021 відкрито виконавче провадження №67098670 відносно боржника ОСОБА_1 стягувач АТ Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитом б/н від 12.03.2018 в сумі 95 620 грн. 22 коп. і витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Однак ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 року у справі № 916/2091/22, зокрема, фізичну особу ОСОБА_1 завершено процедуру банкрутства, затверджено звіт керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Григоренка Юрія Сергійовича за результатами процедури погашення боргів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ); завершено процедуру погашення боргів та закрити провадження у справі №916/2091/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ); звільнено фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченим ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Він звертався у серпні 2025р. до приватного нотаріуса Носенка С.Б. з заявою про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі цієї ухвали господарського суду, однак відповіді не отримав.

Представник стягувача подала суду заперечення, у якому зазначила, що вважає скаргу безпідставною, оскільки відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, передбачені ст.39ч.1п.5 ЗУ «Про виконавче провадження».

У засідання учасники справи не явилися, повідомлялися належним чином.

Таким чином, у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін по наявних матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 31.05.2021 року у справі № 947/2125/21 було стягнуто ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитом б/н від 12.03.2018 в сумі 95 620 грн. 22 коп. і витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 08.10.2021 приватним виконавцем Носенко С.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67098670.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 року у справі № 916/2091/22 фізичну особу ОСОБА_1 завершено процедуру банкрутства, затверджено звіт керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Григоренка Юрія Сергійовича за результатами процедури погашення боргів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ); завершено процедуру погашення боргів та закрити провадження у справі №916/2091/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ); звільнено фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченим ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Судом встановлено, що 7.08.2025 представник Мікрікової адвокат Мойсенко Р. звернувся до Приватного виконавця Носенко С.Б. із заявою про закінчення виконавчого провадження №67098670, оскільки, згідно ухвали Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 року вона була звільнена від боргів, грошові вимоги кредиторів (їх правонаступників), які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Відповіді сторона скаржника не отримала, однак суд зауважує, що на час розгляду скарги виконавче провадження не завершено.

Частиною першою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Отже, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, у виконавчому провадженні відповідним виконавцем, дії або бездіяльність якого можуть бути оскаржені до суду

При цьому, протиправною бездіяльністю державного виконавця як суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Згідно ч. 1 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Частиною 6 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Суд зазначає, що при розгляді справи №916/2091/22 судом не було ухвалено рішення про визнання виконавчих документів виданих щодо боргів скаржниці, такими що не підлягають виконанню, доказів скасування або визнання нечинним рішення у справі №947/2125/21 суду не надано, а отже належним способом захисту права ОСОБА_3 є вимога про визнання виконавчого листа у справі № 947/2125/21 таким що не підлягає виконанню.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи подані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду упродовж 15 днів з дня її підписання.

Суддя Я. В. Бескровний