Справа № 766/2092/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 26.12.1995 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 2-4674, після смерті ОСОБА_4 , за яким він є спадкоємцем 52/100 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Друга частина 48/100 житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, належить на підставі договору дарування ВВА 405635, посвідченого Другою Херсонською нотаріальною конторою 11.12.2003 року, за реєстраційним номером 2-5379, ОСОБА_3 . Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 599 м.кв. Позивач зареєстрував право власності 03.12.2003 року на вказану частину будинку. Власником інших часток домоволодіння (48/100) є відповідач. Оскільки сторони є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 , їм також належить право спільного користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння. Першими власниками зазначеного домоволодіння були ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 подав позовну заяву до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння. Рішенням народного суду м.Херсона від 23.04.1963 року по справі №2-119 визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно ІІ варіанту поетажного плану, виділено в його використання ІІ частину житлового будинку «В», які зазначені за номерами 1-4, 1-5, літню кухню «Б», що складає 48/100 частини від загального домоволодіння і оцінюється у 758 руб, а також виділено з його користування земельну ділянку площею 153,6 м.кв., згідно ІІ частини поєтажного плану запропонованого Міськкомгоспом. За ОСОБА_4 визнано право власності на другу 1/2 частину того ж домоволодіння і згідно ІІ варіанту поетажного плану виділено у її користування І частину житлового будинку «В» приміщення 1-1, 1-2, 1-3, сіни розміром 4,85 х 2,2, що складає 52/100 частки від загального домоволодіння з оцінкою 809 руб, а також виділено їй в користування земельну ділянку згідно І частини проекту запропонованого Міськкомпгоспом, площею 152,5 м.кв. Двір залишився у загальному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 різницю в оцінці виділеної їй частини домоволодіння 51 руб. Зазначену частину після смерті ОСОБА_4 успадкував позивач. Для визначення оптимального варіанту виділу 52/100 частини домоволодіння та з метою встановлення порядку користування земельною ділянкою позивачем була замовлена судова будівельно-технічна експертиза. За результатами звернення судовим будівельно-технічним експертом Фесун Л.А. 14.01.2022 року було складно висновок експерта №2. У зв`язку з цим, позивач просить виділити у власність ОСОБА_2 у натурі 40/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 40/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з частини будівлі житлового будинку літера «В» з прибудовами в складі приміщень (без урахування самовільних будівель та споруд) літера «В» приміщення 2-1 житлова кімната площею 11,3 м.кв., приміщення 2-2 житлова кімната площею 4,9 м.кв., приміщення 2-3 житлова кімната площею 5,2 м.кв., літ «в» приміщення І кухня площею 8,8 м.кв., а також господарські будівлі та споруди: Ганок, «З» вбиральня, «К» душ, №І 1/2 частина воріт, №2 1/2 частина огорожі, №І 1/2 частина мостіння. Виділити у власність відповідачу у натурі 60/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_3 право власності на 60/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з частини будівлі житлового будинку літера «В» з прибудовами в складі приміщень (без урахування самовільних будівель та споруд): літера «В» приміщення 1-4 житлова кімната площею 5,4 м.кв., приміщення 1-5 житлова кімната площею 10,7 м.кв., літера «в1»: приміщення ІІІ прибудова, приміщення ІV прибудова, приміщення V прибудова загальною площею 8,4 м.кв., а також господарські будівлі та споруди: «А» сарай, «а» тамбур, «Д» вбиральня, №І 1/2 частина воріт, №2 1/2 частина огорожі, №І 1/2 частина мостіння. Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Визачити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 згідно варіанту І Висновку експерта від 14.01.2022 року №2, що відповідає порядку користування, а саме: в ОСОБА_2 з часткою 52/100 пропонується до виділу в користування земельна ділянка, яка складається з двох частин з боку правої бокової межі площею 90 м.кв., з боку задньої межі та лівої бокової межі площею 166 м.кв. Загальна площа земельної ділянки, що пропонується до виділу в користування, складає 256 м.кв. з існуючим виходом на провулок Донський через земельну ділянку загального користування та ОСОБА_3 виділити у користування земельну ділянку, яка складається з двох частин з боку фасадної межі та правої бокової межі площею 50 м.кв., з боку задньої межі та правої бокової межі площею 206 м.кв. Загальна площа земельної ділянки, що пропонується до виділу в користування, складає 256 м.кв. з існуючим виходом на провулок Донський через земельну ділянку загального користування.

Ухвалою від 05.06.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 10.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року витребувано докази.

Представник позивача Брушко І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що виникла необхідність у повторному поділі житлового будинку та повторному визначенні порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що після винесення рішення судом у 1963 році було знесено літню кухню літ «Б», побудована та введена в експлуатацію прибудова літ. «В1», а тому змінився розмір часток співвласників. Доказів того, що у сторін є перешкоди в отриманні правовстановлюючих документів з врахуванням часток сторін у житловому будинку не має. За зменшення частки позивача з 52/100 на 40/100 позивач просить стягнути з відповідача компенсацію 25759 грн. Щодо повторного визначення порядку користування земельною ділянкою зазначила, що сторона позивача наполягає на визначення порядку користування земельною ділянкою за 2-м варіантом висновку експертизи, згідно якого позивачу виділено в користування земельну ділянку більше ніж припадає на його первісну частину у житловому будинку, відповідач на теперішній час не надає згоди на це, не заперечувала, що 2-й варіант порядку користування земельною ділянкою суттєво змінює той порядок користування земельною ділянкою, який був визначений рішенням суду у 1963 році.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що вже існує поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. В подальшому в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановлений законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи №8795 «а» на житловий будинок АДРЕСА_1 , судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням народного суду м.Херсона від 23.04.1963 року по справі №2-119 визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно ІІ варіанту поетажного плану, виділено в його використання ІІ частину житлового будинку «В», які зазначені за номерами 1-4, 1-5, літню кухню «Б», що складає 48/100 частини від загального домоволодіння і оцінюється у 758 руб, а також виділено з його користування земельну ділянку площею 153,6 м.кв., згідно ІІ частини поєтажного плану запропонованого Міськкомгоспом.

За ОСОБА_4 визнано право власності на другу 1/2 частину того ж домоволодіння і згідно ІІ варіанту поетажного плану виділено у її користування І частину житлового будинку «В» приміщення 1-1, 1-2, 1-3, сіни розміром 4,85 х 2,2, що складає 52/100 частки від загального домоволодіння з оцінкою 809 руб, а також виділено їй в користування земельну ділянку згідно І частини проекту запропонованого Міськкомпгоспом, площею 152,5 м.кв.

Двір залишився у загальному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 різницю в оцінці виділеної їй частини домоволодіння 51 руб.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.1995 року, посвідченого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 2-4674, ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_4 , є спадкоємцем 52/100 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд.

На підставі договору дарування ВВА 405635, посвідченого Другою Херсонською нотаріальною конторою 11.12.2003 року, за реєстраційним номером 2-5379, друга частина 48/100 житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд належить ОСОБА_3 .

Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 599 м.кв.

Згідно довідки №6886, виданої 21.12.2021 року КП «ХБТІ» Херсонської обласної ради, за даними матеріалів інвентарної справи та документів, наданих замовником, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку літ. «В» загальною площею 77,1 кв.м. та житловою площею 37,5 кв.м., сараю літ. «А», сараю літ. «Е», сараю літ. «Ж», туалету літ. «Д», туалету літ. «З», душу літ. «К», огорожі №1,2, мостіння №1.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №293996410 від 10.01.2022 року позивач 03.12.2003 року зареєстрував своє право власності на вказану частку домоволодіння.

Згідно висновку експерта №2 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеної 14.01.2022 року судовим експертом Фесун Л.А., згідно якого розподіл житлового будинку літера «В» з прибудовами, без урахування самовільних прибудов, в частках 48/100 та 52/100 з дотриманням вимог ДБН В.2.2.-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення» не надається за можливе, так як співвласнику з часткою 48/100 причитаються приміщення площею 26,26м2, що менше 28м2, регламентованих ДБН В.2.2.-15-2019. Розподіл житлового будинку літера «В» з прибудовами, без урахування самовільних прибудов, можливий виключно з урахуванням конструктивного розподілу будівлі житлового будинку та рішення народного суду від 23 квітня 1963 року по справі №?2-119. На розгляд суду пропонується один варіант розподілу домоволодіння (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами) з урахуванням порядку користування, що склався, без врахування вартості прибудов, побудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, з урахуванням конструктивного розподілу будівлі житлового будинку та рішення Рішенням народного суду від 23 квітня 1963 року по справі №2-119, а саме: сспіввласнику з частиною в праві власності на будівлю 52/100 пропонується до виділу частина будівлі житлового будинку літера «В» з прибудовами в складі приміщень (без урахування самовільних будівель та споруд): літера «В» приміщення 2-1 житлова кімната площею 11,3 м.кв.; приміщення 2-2 житлова кімната площею 4,9 м.кв.; приміщення 2-3 житлова кімната площею 5,2 м.кв.; літ. «в» приміщення І кухня площею 8,8 м.кв., а також господарські будівлі та споруди: Ганок, «З» вбиральня, «К» душ, № 1 -1/2 частина воріт; №2 1/2 частина огорожі, №1 1/2 частина мостіння. Вартість, запропонованої до виділу частини домоволодіння, складає 85697 грн., що дорівнює 40/100 від вартості домоволодіння та менше розміру частки, вказаної в правовстановлюючому документі на 52/100-40/100=12/100, що складає 111456 грн. - 85697 грн.= 25759 грн.

Співвласнику з часткою в праві власності на домобудівлю 48/100 пропонується до виділу частина будівлі житлового будинку літера «В» з прибудовами в складі приміщень (без урахування самовільних будівель та споруд): літера «В» приміщення 1-4 житлова кімната площею 5,4 м.кв., приміщення 1-5 житлова кімната площею 10,7 м.кв. , літера «в1»: III прибудова, IV прибудова, V прибудова загальною площею 8,4 м.кв., а також господарські будівлі та споруди: «А» сарай, «а» тамбур, «Д» вбиральня, № 1 1/2 частина воріт, №2 1/2 частина огорожі, №1 1/2 частина мостіння.

Вартість, запропонованої до виділу частини домоволодіння, складає 128642 грн., що дорівнює 60/100 від вартості домоволодіння та більше розміру частки, вказаної в правовстановлюючому документі на 60/100-48/100=12/100, що складає 128642 грн. - 102883 грн. - 25759 грн.

Даний варіант розподілу домоволодіння не пов`язаний з переплануванням приміщень житлових будинків, не передбачає втручання з несучі конструктивні елементи будівлі житлового будинку, відповідає порядку користування, що склався.

Вартість часток співвласників змінилась в зв`язку зі зміною складу домоволодіння в порівняні зі складом домоволодіння станом на 1963 рік.

Огорожа розділена як річ.

З урахуванням фактичної забудови земельної ділянки, специфіки її забудови, запропонованого варіанту розподілу домоволодіння, рішення Народного суду від 23.04.1963 року по справі №2-119, порядку користування, що склався, на розгляд суду надаються два технічно можливих варіанта визначення порядку користування відведено земельною ділянкою площею 599 м.кв. в частках по 1/2, згідно з яким:

Варіант №1: В сумісне користування всім співвласникам пропонується до виділу земельна ділянка площею 87 м.кв. з боку фасадної межі.

Співвласнику з часткою 48/100 пропонується до виділу в користування земельна ділянка, яка складається з двох частин: з боку фасадної межі та правої бокової межі площею 50 м.кв., з боку задньої межі та правої бокової межі площею 206 м.кв. Загальна площа земельної ділянки, що пропонується до виділу в користування, складає 256 м.кв. з існуючим виходом на провулок Донський через земельну ділянку загального користування.

Площа земельної ділянки, що пропонується до виділу, відповідає площі земельної ділянки, що причитається, у відповідності до розміру первісних часток в праві власності на домоволодіння.

Співвласнику з часткою 52/100 пропонується до виділу в користування земельна ділянка, яка складається з двох частин: з боку правої бокової межі площею 90 м.кв., з боку задньої межі та лівої бокової межі площею 166 м.кв. Загальна площа земельної ділянки, що пропонується до виділу в користування, складає 256 м.кв. з існуючим виходом на провулок Донський через земельну ділянку загального користування.

Площа земельних ділянок співвласників, що пропонується до виділу, відповідає площі земельної ділянки, що причитається, у відповідності до розміру первісних часток в праві власності на домоволодіння.

Варіант №2: В сумісне користування всім співвласникам пропонується до виділу земельна ділянка площею 87 м.кв. з боку фасадної межі.

Співвласнику з часткою 48/100 пропонується до виділу в користування земельна ділянка, яка складається з двох частин: з боку фасадної межі та правої бокової межі площею 50 м.кв., з боку задньої межі та правої бокової межі площею 195 м.кв.. Загальна площа земельної ділянки, що пропонується до виділу в користування, складає 245 м.кв. з існуючим виходом на провулок Донський через земельну ділянку загального користування.

Площа земельної ділянки, що пропонується до виділу, менше площі земельної ділянки, що причитається, у відповідності до розміру первісних часток в праві власності на домоволодіння, на 11 м.кв., але відповідає порядку користування, що склався.

Співвласнику з часткою 52/100 пропонується до виділу в користування земельна ділянка, яка складається з двох частин: з боку правої бокової межі площею 90 м.кв., з боку задньої межі та лівої бокової межі площею 177 м.кв. Загальна площа земельної ділянки, що пропонується до виділу в користування, складає 267 м.кв. з існуючим виходом на провулок Донський через земельну ділянку загального користування.

Площа земельної ділянки, що пропонується до виділу, більше площі земельної ділянки, що причитається, у відповідності до розміру первісних часток в праві власності на домоволодіння, на 11 м.кв., але відповідає порядку користування, що склався.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 321 ЦК України).

Статтею 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України).

Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Приписами ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України унормовано, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно зі статтею 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням народного суду м. Херсона від 23.04.1963 р. у справі № 2-119 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вже було здійснено поділ домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з визначенням ідеальних часток у праві власності та закріпленням за кожним співвласником конкретних приміщень (48/100 та 52/100) і порядку користування земельною ділянкою, при цьому двір залишено у спільному користуванні.

Після смерті ОСОБА_4 її частку у праві власності на будинок успадкував позивач, тоді як частка іншого співвласника перейшла до відповідача на підставі договору дарування; відповідні правовстановлюючі документи і відомості про державну реєстрацію прав на майно містяться в матеріалах справи.

У зв`язку з цим суд виходить із того, що між теперішніми сторонами фактично відтворюються правовідносини, які були предметом і вирішувалися рішенням 1963 року.

Встановлені обставини, зокрема факт поділу домоволодіння і закріплення за кожним із тодішніх співвласників конкретних приміщень та порядок користування земельною ділянкою, були встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили.

За приписами ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З цього положення випливає, що вимога позивача про повторний поділ майна має бути обґрунтована належними доказами наявності підстав для зміни чи перегляду наслідків попереднього поділу (наприклад, наявністю підстав для припинення права на частку за ст. 365 ЦК України), яких у матеріалах справи не встановлено.

Позивач обґрунтовує необхідність повторного поділу, зокрема, посилаючись на відомості судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (висновок № 2 від 14.01.2022) та на факт знесення окремих господарських споруд (літня кухня, сарай, зведення прибудови літ. «А»). Однак сам по собі факт знесення окремих допоміжних споруд не є безумовною підставою для повторного поділу майна, яке вже було поділене рішенням суду; зміна комплектації надвірних будівель не автоматично скасовує або не переглядає правовстановлюючі документи й судовий поділ, що набрав законної сили.

Крім того, із висновку судового експерта вбачається, що технічно правомірний поділ житлового будинку літ. «В» без урахування самовільних прибудов у співвідношенні 48/100 та 52/100 із дотриманням вимог ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» не надається за можливе, оскільки площа приміщень, які б відчужувалися співвласнику з часткою 48/100 у варіанті поділу, становить 26,26 м?, що менше нормативної мінімальної площі, встановленої ДБН для однокімнатних квартир/житлових одиниць. Наявність технічної неможливості утворення ізольованої самостійної частини, що відповідала б ідеальній частці співвласника, є підставою для відмови у виділенні частки в натурі та вказує на необхідність інших способів захисту права (компенсації), які мають здійснюватися за законом і за згодою сторін або у порядку, визначеному нормами ЦК України (ст. 364, 365 ЦК України).

Позивач також вимагає фактичної зміни розміру ідеальних часток (визначення за ним 40/100, за відповідачем 60/100). Така вимога фактично спрямована на зміну встановлених часток у праві спільної часткової власності. Цивільне законодавство не надає суду права самочинно корегувати ідеальні частки співвласників поза межами встановлених законом способів (зміни за згодою сторін, припинення права на частку за підставами, визначеними ст. 365 ЦК України, або інші особливі підстави).

Відтак суд не може задовольнити вимогу про зміщення часток без правових підстав і без належних доказів, які б обґрунтовували таку зміну.

Що стосується порядку користування земельною ділянкою, то відповідно до матеріалів справи та на підставі рішення 1963 року та інвентарних даних визначено певний порядок користування, який фактично застосовується сторонами.

Позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою за «варіантом № 2» висновку експерта, однак, такий варіант, у разі його ухвалення, фактично суттєво змінює порядок користування, встановлений судовим рішенням 1963 року, та виділяє у користування позивачу розмір земельної ділянки, яка є більшою, ніж припадає на його первинну частину у праві власності на житловий будинок.

Оскільки обставини, встановлені цим рішенням, мають преюдиційний характер для сторін і їх правонаступників, для зміни порядку користування необхідно надавати достатні докази істотної зміни обставин або підстав для перегляду (зокрема в порядку, передбаченому процесуальним та матеріальним правом), чого позивач не довів.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У зв`язку з викладеним позивач не довів обставин, які б спростовували преюдиційні факти, встановлені рішенням 1963 року, а також не надав належних доказів, що підтверджували б наявність підстав для зміни ідеальних часток або для припинення права на частку за правилами, зазначеними у ст.365 ЦК України.

Водночас висновок експерта, який констатує технічну неможливість поділу в натурі при дотриманні ДБН, навпаки свідчить про відсутність умов для задоволення заявлених первинних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 82, 89, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: http://ksm.ks.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.09.2025 року.

Суддя: С.І. Майдан