ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5233/25 Справа № 215/6963/24 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М.О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Руденко Юлія Вікторівна, на рішення Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року, яке ухвалено суддею Камбул М.О. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 29 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позов обґрунтовано тим, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2022 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, при цьому відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає

Просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу до досягнення дитиною донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 щомісяця аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на користь ОСОБА_1 до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трихрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 04 листопада 2024 року, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Руденко Ю.В., не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, тому просить рішенням суду змінити, ухвалити нове, яким стягувати з ОСОБА_2 щомісяця аліменти у розмірі 1/10 частини з усіх видів його доходів на користь ОСОБА_1 до досягнення донькою ОСОБА_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 04 листопада 2024 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач жодного разу не отримував повідомлень чи повісток до суду, отже був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву, про ухвалення рішення дізнався з сайту «Судова влада України».

Зазначає, що ні в якому разі не заперечує свого обов`язку утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку, однак, вважає, що визначений судом розмір аліментів значно завищеним, оскільки на даний час із заробітної плати відповідача здійснюються відрахування аліментів на утримання дитини, які в січні 2025 року склали 17 275,89 грн.

Посилається на те, що відповідач на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , несе витрати по утриманню квартири, яку винаймає, що складають близько 4 200,00 грн на місяць, оскільки власного житла не має, службовим житлом не забезпечений.

Вказує, що його дохід за січень 2025 року склав 57 982,30 грн та, з урахуванням утримання, сума до виплати за місяць складає 39 836,68 грн.

Крім того, звертає увагу, що відповідачу було зроблено дві операції, що супроводжуються грошовими витратами на лікування, регулярне післяопераційне обстеження та реабілітація.

Від позивачки ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якій посилається на те, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, недоведеними та недоведеними доказами, тому просить апеляційну скаргу залишити без змін, а рішення суду без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був зареєстрований 12 квітня 2022 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 122 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27 листопада 2023 року, у відомостях про батьків зазначено: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до відомостей з витягів територіальної громади від 25 жовтня 2024 року, ОСОБА_6 проживає разом із донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 4, 5).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи, що позивач має на утриманні доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, з урахуванням того, що обов`язок утримання дружини, з якою проживає дитина покладається на батька дитини, тому суд вважав необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Проте, колегія суддів вважає, що таке рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам матеріального права, з огляну на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Відповідно до частини 3статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - неможливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки відповідач є особою працездатного віку, проходить військову службу та отримує грошове забезпечення, він взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини з якою проживає їх спільна малолітня дитина.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання, однак не погоджується з його розміром.

Враховуючи доводи апеляційної скарги щодо розміру стягнутих аліментів, а також те, що відповідач за рішенням суду вже сплачує аліменти на утримання їх спільної дитини доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки його доходу, та згідно із сталою судовою практикою, апеляційний суд приходить до висновку про зменшення розміру аліментів на утримання дружини з 1/4 до 1/6 частки, що буде справедливим та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що у разі задоволення позовних вимог у розмірі 1/4 частки, сукупні стягнення з доходу відповідача складатимуть 50%, що ставить останнього у скрутне матеріальне становище.

Доводи апеляційної скарги відповідача про його неналежне повідомлення про розгляд справи, колегією суддів не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Так, ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощенного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 16).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 направлялась копія ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками на адресу реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , яка також вказана відповідачем в його апеляційній скарзі (а.с. 17).

На адресу суду першої інстанції повернувся конверт з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 18-19).

Колегія суддів вважає, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, а в даному випадку про наявність справи на розгляді у суді першої інстанції.

Вказане узгоджується з правовою позицією у постанові КЦС ВС від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23).

Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, фактично, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а судові витрати у цій справі, стягнуті з відповідача в дохід держави у розмірі 1 211,20 грн, тобто у мінімальному розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір» для даної категорії справ, тому підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Руденко Юлія Вікторівна, - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, змінити, зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на її утримання з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 04 листопада 2024 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено29 серпня 2025 року.

Головуючий

Судді