Провадження №6/447/26/25
Справа №447/2131/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 Миколаївський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Бачуна О.І.

з участю секретаря судових засідань Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. В обґрунтування заяви вказує, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2011 року по справі №2-1995/11 стягнуто з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 26.08.2011року до досягнення повноліття. У зв`язку із не виконанням вказаного виконавчого листа боржнику ОСОБА_1 заборонено виїзд за кордон. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 18.05.2012року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань покладених рішення суду. Постановою державного виконавця Кахнич О.О. ВП №30700369 від 27.03.2023року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1995/11 виданого 23.12.2011року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області. Оскільки на даний час заборгованість по виконавчому листі відсутня і повністю виплачена, тому відсутні підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Сторони до суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін.

Судом встановлено, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 23.12.2011 видано виконавчий лист №2-1995 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500грн. щомісячно , починаючи з 26.08.2011року до досягнення повноліття.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 18.05.2012року тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителю АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань покладених рішенням суду.

Постановою державного виконавця Миколаївського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кахнич О.О. ВП №30700369 від 27.03.2023року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1995/11 виданого 23.12.2011року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

Згідно з ч. 5 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Тобто, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасовано судом за вмотивованою заявою боржника.

В силу ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз вказаних норм свідчить, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема, внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних мір для виконання рішення суду.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця;

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 повністю виконав вимоги виконавчого листа 2-1995/11 у ВП №30700369

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є обґрунтованою.

Керуючисьст.441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке застосоване ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 18.05.2012 року справа №1313/1579/2012.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Суддя Бачун О. І.