Справа № 276/962/25
Провадження по справі №2/276/548/25
02 вересня 2025 року селище Хорошів
Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Семенюка А.С.,
при секретарі судового засідання Дашенко Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Хорошів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років,
03 червня 2025 року (дата на поштовому конверті) до Хорошівського районного суду Житомирської області була подана позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років.
Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 10 червня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Позивач, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася, однак подала заяви, в яких просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач, ОСОБА_2 , будучи повідомленим про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується матеріалами справи, у судове засідання не з`явився. Судові повістки, що надсилалися на його адресу, повернулися до суду з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву відповідач не подав, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини першої статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов не подав, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з квітня 2024 року по березень 2025 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 .. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2025 року сторони припинили спільне проживання, і дитина залишилася проживати з нею. Відповідач, будучи батьком дитини, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча, за інформацією позивача, є військовослужбовцем та має стабільний дохід. Позивач на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, і тому потребує матеріальної підтримки від батька дитини. Посилаючись на норми статей 84 та 91 Сімейного кодексу України (далі СК України), позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 03 червня 2025 року, і до 04 березня 2028 року.
Відповідач ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не скористався, заперечень проти позову не надав, у судове засідання не з`явився. Таким чином, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з квітня 2024 року по березень 2025 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки. Цей факт підтверджується поясненнями позивача, які не спростовані відповідачем, а також опосередковано підтверджується наданими фотографіями спільного проведення часу.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.03.2025 року. Батьком дитини у свідоцтві зазначений відповідач ОСОБА_2 .
З березня 2025 року сторони припинили спільні сімейні відносини. Дитина проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою органу самоорганізації населення Подільської міської територіальної громади.
Позивач на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за їхньою спільною малолітньою дитиною. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, позивач не отримувала доходів у період з лютого по квітень 2025 року, що підтверджує її твердження про відсутність заробітку у зв`язку з доглядом за дитиною.
Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою. Згідно з інформацією, наданою командуванням військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_2 15.05.2024 року був зарахований до вказаної військової частини на посаду водія-електрика. Однак, як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 124 від 02.05.2025 року, матрос ОСОБА_2 02 травня 2025 року самовільно залишив військову частину. У зв`язку з цим, з 02 травня 2025 року йому було призупинено виплату грошового забезпечення та знято з усіх видів забезпечення.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами сімейного права, зокрема щодо обов`язку батька дитини утримувати матір, з якою проживає дитина, до досягнення нею трирічного віку.
Згідно з частиною другою статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частиною другою статті 91 СК України встановлено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки судом встановлено факт спільного проживання сторін однією сім`єю та народження у них спільної дитини, яка на даний час проживає з матір`ю, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їхнім сином трирічного віку.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина четверта статті 84 СК України).
Суд, оцінюючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, виходить з наступного. Матеріали справи містять докази того, що відповідач є військовослужбовцем, тобто особою працездатного віку, яка має професію та донедавна отримувала стабільне грошове забезпечення. Призупинення виплати грошового забезпечення з 02.05.2025 року є прямим наслідком неправомірної поведінки самого відповідача самовільного залишення військової частини.
Така поведінка не може розцінюватися судом як об`єктивна неможливість надавати матеріальну допомогу. Навпаки, вона свідчить про недобросовісне ухилення відповідача не лише від виконання військового обов`язку, а й від виконання батьківських обов`язків щодо утримання своєї дитини та її матері. У сімейних правовідносинах діє презумпція спроможності батьків утримувати своїх дітей та виконувати інші обов`язки, покладені на них законом. Відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про наявність у нього об`єктивних перешкод для працевлаштування та отримання доходу (наприклад, інвалідність, тяжка хвороба тощо). Отже, суд вважає, що відповідач є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу позивачу.
Позивач просить стягувати аліменти у частці від доходу відповідача в розмірі 1/6. Відповідно до статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Однак, стягнення аліментів у частці від доходу є доцільним лише за наявності у платника аліментів стабільного та офіційного заробітку. Як встановлено судом, на даний момент відповідач офіційного доходу не отримує у зв`язку з призупиненням виплати грошового забезпечення. Його майбутній дохід є невизначеним. За таких обставин присудження аліментів у частці від доходу зробить рішення суду фактично невиконуваним та не забезпечить належного захисту прав позивача на отримання стабільної матеріальної допомоги.
Відповідно до частини першої статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Хоча позивач просила стягнути аліменти у частці від доходу, суд, виходячи із принципу верховенства права та необхідності забезпечення найкращих інтересів дитини, вважає за необхідне відступити від заявленого способу стягнення та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Такий підхід забезпечить стабільність та гарантованість отримання позивачем коштів на утримання, що є критично важливим, оскільки вона здійснює догляд за немовлям.
При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд враховує матеріальне становище сторін, потреби позивача, яка не має можливості працювати, та потенційну платоспроможність відповідача. Оскільки дані про реальні доходи відповідача на даний час відсутні з незалежних від суду причин (внаслідок його недобросовісної поведінки), суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів виходити із розміру середньої заробітної плати для місцевості, де зареєстрований відповідач. Такий підхід застосовується при розрахунку заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні для непрацюючих боржників і є справедливим у даній ситуації.
Відповідач зареєстрований у селі Старий Бобрик Житомирської області. За даними Державної служби статистики України, середня заробітна плата у Житомирській області станом на липень 2025 року становила 21 621 грн.
Суд вважає, що такий розмір аліментів є розумним, справедливим, відповідає потребам позивача, яка здійснює догляд за дитиною, та є посильним для відповідача, як працездатної особи. Він забезпечує баланс інтересів обох сторін та, що найголовніше, опосередковано захищає найкращі інтереси дитини, оскільки стабільне матеріальне становище матері є запорукою належних умов для догляду та виховання немовляти.
Відповідно до частини першої статті 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позовна заява подана до суду 03.06.2025 року (дата календарного штемпеля на конверті), отже, аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.
Згідно з частиною другою статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.
Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з другої сторони до Державного бюджету України пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 75, 79, 80, 84, 91 СК України, статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 3603 (три тисячі шістсот три) гривні 50 копійок щомісячно, починаючи з 03 червня 2025 року і до 04 березня 2028 року включно.
Сума аліментів, визначена у твердій грошовій сумі, підлягає щорічній індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя А.С. Семенюк