Справа № 206/3539/25
Провадження № 2/206/2065/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року суддя Самарського районного суду міста Дніпра Кушнірчук Р.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання малолітньої дитини за своєю адресою, -

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2025 до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою суду від 30 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. Для виправлення зазначених в ухвалі недоліків встановлено позивачу строк, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з дня вручення копії вказаної ухвали.

Ухвала була надіслана судом до ЄДРСР 07 липня 2025 року, зареєстрована 08 липня 2025 року та оприлюднена 09 липня 2025 року, з якою можливо ознайомитися за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/128656490.

Вказану ухвалу від 30 червня 2025 року позивачем ОСОБА_1 08 липня 2025 року було отримано під розписку в приміщенні суду.

Проте, станом на теперішній час позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 30 червня 2025 року.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу у зв`язку із не усуненням нею її недоліків, визначених в ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 185, 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання малолітньої дитини за своєю адресою повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розглядусправи апеляційним судом.

Суддя Р.О. Кушнірчук