Провадження № 2/161/5896/25
У Х В А Л А

04 вересня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И В :

03.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на майно відповідача, що належить йому на праві власності, а саме:

-будівля корівника 4-х рядного, загальною площею 1603 кв.м в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060;

-житловий будинок в АДРЕСА_2 , загальною площею 204,3 кв.м. житловою площею 118,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

-земельна ділянка площею 0,0479 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:005-0086 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040;

-земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:005:0085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040;

-нежитлове приміщення в АДРЕСА_3 загальною площею 1746,7 кв.м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03;

-житловий будинок в АДРЕСА_4 загальною площею 78,3 кв. м. житловою площею 31,9 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 38.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначає, що згідно розписки від 09.10.2024 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 1300000 грн. (один мільйон триста тисяч) в рахунок оплати 2 штук конструкцій приміщення (клюшників) загальною вартістю 4985000 грн. при курсі долара 41,45 грн. При передачі коштів та написанні розписки, відповідач надав копію паспорту та довідку про індивідуальний податковий номер.

Позивач неодноразово звертався в усному порядку до відповідача з вимогою про виконання домовленості, відповідач щоразу обіцяв їх виконати, однак до цього часу їх не здійснив.

На адресу відповідача 25 червня 2025 року направлено лист - вимогу про виконання у місячний строк домовленості, що зазначена у розписці, або повернення отриманих коштів. Також, повідомлено відповідача про те, що у разі невиконання зобов`язання у місячний строк з дня отримання вимоги, ОСОБА_3 звернеться до суду про повернення (стягнення) переданих в рахунок оплати відповідачу коштів.

Згідно відстеження поштового відправлення, відповідачем отримано лист - вимогу особисто 27.06.2025 року, однак конструкції приміщення (клюшники) не передано позивачу та кошти не повернуто.

Забезпечення позову у даній справі вважає за необхідне задля перешкоджання реальній загрозі неправомірного вчинення відповідачем відносно його майна будь-яких правочинів щодо його відчуження, що свідчитиме про неможливість або ж утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, а також значною сумою безпідставно отриманих кошів. З урахуванням обставин, належним заходом забезпечення позову вважає накладення арешту на все нерухоме майно відповідача.

Посилаючись на вищевикладене, з метою збереження вказаного майна заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, що належить йому на праві власності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст.ст. 156, 158 ЦПК України).

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/ іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

Забезпечення позову має бути співмірним із заявленими вимогами, тобто за своїм характером та наслідками не повинно перевищувати потреби, що випливають з позову, і бути адекватним до можливих наслідків невиконання рішення суду. Суд враховує співвідношення прав позивача з наслідками вжиття заходів для відповідача, щоб уникнути необґрунтованого обмеження прав сторін у справі.

Суд звертає увагу на те, що вартість майна, про арешт якого просить позивач для забезпечення позову, має бути співмірним сумі заборгованості, але не обов`язково точно дорівнювати їй, а лише забезпечувати можливість покриття потенційних збитків позивача. Суд розглядає співмірність, уникнення ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача, не обтяжуючи відповідача надмірним арештом.

Відповідно до поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову та додатків до неї, предметом спору між позивачем та відповідачами є стягнення безпідставно набутого майна, розмір позовних вимог та ціна позову дорівнює 1300000,00 грн.

А, відповідно до вимог заяви про забезпечення позову, позивач просить суд накласти арешт на всі об`єкти нерухомого майна, які зареєстровані за відповідачем на праві власності, проте без визначення ціни таких об`єктів, а саме:

-будівля корівника 4-х рядного, загальною площею 1603 кв. м. в АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060;

-житловий будинок в АДРЕСА_2 , загальною площею 204,3 кв. м. житловою площею 118,7 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080;

-земельна ділянка площею 0,0479 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:005-0086 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040;

-земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва а обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:005:0085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040;

-нежитлове приміщення в АДРЕСА_3 загальною площею 1746,7 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03;

-житловий будинок в АДРЕСА_4 загальною площею 78,3 кв. м. житловою площею 31,9 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 38.

Так, стороною позивача не зазначено ціну (вартість) об`єктів нерухомого майна, які належать відповідачу на праві приватної власності, що позбавляє суд перевірити дотримання позивачем правил щодо співмірності заявлених заходів забезпечення позову позовним вимогам (вартості заборгованості).

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд виходить із наявності спірних обставин, з якими пов`язується застосування відповідних заходів забезпечення позову та зв`язку між конкретними заходами забезпечення позову і предметом позову, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, доводи заявника зводяться до того, забезпечення позову потрібно задля перешкоджання реальній загрозі неправомірного вчинення відповідачем відносно його майна буд яких правочинів щодо його відчуження, що свідчитиме про неможливість та утруднення виконання рішення.

Сам факт звернення з позовом до суду не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Проте, обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів особи у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання в майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Однак, суду не надано доказів того, що існують реальні ризики можливого відчуження спірного майна до вирішення спору по суті.

Системний аналіз положень статей 149, 153 ЦПК України вказує на те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише в разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, непропорційного втручання у господарські права юридичної особи.

Таким чином, проаналізувавши зміст заяви, поданої заявником, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки, на переконання суду, вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову шляхом арешту на все нрухоме майно відповідача без інформації щодо ціни такого майна, буде невиправданим втручанням у право власності, тобто, у право особи на мирне володіння своїм майном, яке захищене статтею 1 Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що заявником не доведено співмірності заявлених заходів забезпечення позову позовним вимогам, а також заявником не доведено суду той факт, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, слід відмовити у забезпеченні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова