Справа № 585/1730/25
Номер провадження 2/585/749/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання Зубко К.В.,

справа № 585/1730/25, провадження № 2/585/749/25

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Роменська міська рада Сумської області,

розглянув в порядку загального позовного провадження,у відкритому судовому засіданні справу про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Представник відповідача: Алфімов Віталій Віталійович, який діє на підставі Довіреності від 16.05.2025.

Представник третьої особи: Сіромаха Алла Валеріївна, яка діє на підставі довіреності від 01.01.2025.

Стислий виклад позицій учасників справи.

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Роменська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивує тим, що мешкає в одноповерховому будинку АДРЕСА_1 , яка їй належить на праві спільної часткової власності. До квітня 2023 року мала прохід до своїх вікон та прибудов. Проте у квітні 2023 року ОСОБА_2 , квартира якого знаходиться поруч з її квартирою без дозволів встановив металопрофільний паркан, що тепер розмежовує територію її квартири та його (квартири АДРЕСА_2 ). Вона неодноразово просила його знести паркан, оскільки через його встановлення не стікає та збирається вода у її дворі, коли йдуть дощі, відсутній прохід до господарських будівель і споруд (зокрема погребу). Її звернення до Роменського РВП та Роменської міської ради, залишились не вирішеними. Виконавчий комітет Роменської міської ради при розгляді її заяв доводив до відома ОСОБА_2 про необхідність демонтажу паркану та приведення земельної ділянки у попередній стан, проте відповідач на це не реагує. Посилаючись на норми ЗК України та ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за багатоквартирним будинком АДРЕСА_3 та відновити її до первісного стану шляхом демонтажу самочинно встановленого паркану на прибудинковій території вищевказаного багатоквартирного будинку між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір.

У відзиві на позов ОСОБА_2 зазначає, що позов не визнає, посилаючись на те, що позивач є співвласником тільки квартири АДРЕСА_5 , а документів про наявність у неї у власності господарських будівель і споруд, до яких ніби - то паркан перешкоджає доступу, матеріали справи не містять. Земельна ділянка по АДРЕСА_3 не сформована, її межі не визначені і така земельна ділянка в силу приписів частини 9 ст.79-1 Земельного кодексу України не може бути об`єктом цивільних прав, за захистом яких ОСОБА_1 звернулася до суду. Посилаючись на норми ст. 376 ЦК України вказує, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положенням статтей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи спір по суті, суд має встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю та незаконністю.

У відповіді на відзив позивач вказала про те, що зверталась до Роменського ВЖГЕУ із заявою про приватизацію своїх прибудов, але отримала відповідь про те, що указані прибудови і так належать їй, а додаткову приватизацію вони не проводять. Встановленням паркану відповідач закрив єдине у її квартирі вікно, зняв нормальну перегородку і забрав прохід до прибудов, зламавши половину її паркану. За все своє життя вона нічого не робила без відповідних дозволів. Відповідач не мав права надавати до суду її дані, які може надати лише представник виконавчого комітету. Більше порушень санітарних, протипожежних і загарбницьких дій саме з боку відповідача. Захватив від вулиці перед кв. АДРЕСА_6 , встановив собі сарай, через нього мешканці цієї квартири відмовились від ОСББ, коли вона запропонувала оформлення ділянок. Відповідач не відповідає за свої самочинні прибудови, а вона на його думку, повинна відповідати за дозвільні, як самочинні. Відповідачу вигідно не оформлення землі їхнього будинку, щоб встановлювати самочинні прибудови. Її прибудови не є з порушенням норм і правил, що суперечать суспільним інтересам чи права інших осіб, не заважають проходу. А його паркан 3-х метровий. Тому вона і звернулась до суду за захистом від свавілля і насилля з боку відповідача.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

08.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання (а.с.45).

03.07.2025 підготовче засідання закрито. Справа призначена до розгляду по суті (а.с.81).

26.08.2025 від позивача до суду надійшла заява , в якій вона просить розглянути справу в найкоротший термін, посилаючись на те, що від дій ОСОБА_3 щодо встановлення спірного паркану, в неї пліснява та вологість стін у підвалі і вона не має можливості зберігати запаси на зимовий період (а.с.86).

У судове засідання сторони не з`явились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Проти задоволення позову заперечують з підстав, наведених у поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.87).

Представник третьої особи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, за наявними доказами у відповідності до вимог закону (а.с.54).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2008 ОСОБА_1 та члену її сім`ї ОСОБА_4 на праві спільної власності належить (по 1/2ч) квартира АДРЕСА_5 (а.с.11, 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що вбачається з Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.38).

Згідно довідки КП «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» №112 від 28.09.2018 згідно технічної документації квартира АДРЕСА_4 складається з 1 житлової кімнати площею 25,4 кв.м., жилою площею 20,4 кв.м. та кухні площею 20,4 кв.м…за наймачем даної квартири ( ОСОБА_1 ) закріплена комора площею 6,0 кв.м., сарай площею 15 кв.м. та погріб. Відомості про належність ОСОБА_1 коридорів та підвалів в БТІ відсутні (а.с.66).

Начальником Роменського ВЖРЕУ на ім`я головного архітектора м. Ромни було надано лист (дата його надання відсутня ) про те, що Роменське ВЖРЕУ не заперечує доти дозвіл на побудову цегляного погребу розміром 3,0 х 2,0 м квартиронаймачу ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 при умові, що не будуть порушені санітарні та протипожежні норми. Підписи сусідів (мешканців кв. АДРЕСА_7 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_11 ) про не заперечення побудови погребу прикладаються (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради №343 від 21.10.1999 дозволено ОСОБА_1 будівництво погребу та дозволено громадянам, квартири яких належать ВЖРЕУ, відомствам та підприємствам міста, будівництво прибудов до житлових будинків та господарських будівель (а.с.9).

ОСОБА_1 зверталась до виконавчого комітету Роменської міської ради від 24.07.2023 із заявою по факту встановлення спірного паркану, та 12.09.2023, 05.10.2023 та 12.02.2024 до міського голови Роменської міської ради (а.с.23, 24).

Також аналогічне звернення позивач подавала до керуючої справами виконавчого комітету Роменської міської ради (заява від 09.07.2024).

Крім цього, ОСОБА_1 направляла заяви, звернення, клопотання з проханням звернути увагу та розібратись у ситуації щодо встановленого ОСОБА_5 паркану до Роменського РВП ГУНП в Сумській області (а.с.28, 29, 30, 31, 32, 33) та отримувала відповідь про відсутність ознак кримінального правопорушення (а.с.35).

28.04.2023 міжвідомчою комісією при виконавчому комітеті Роменської міської ради розглянуто звернення відділу земельних ресурсів виконавчого комітету Роменської міської ради щодо обстеження земельної ділянки під багатоквартирним будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , про що складено відповідний Акт за №2319. Встановлено, що земельна ділянка під даним багатоквартирним будинком не оформлена згідно вимог чинного законодавства. Рекомендовано з метою реалізації прав співвласників вищезазначеного багатоквартирного житлового будинку на розпорядження спільним майном для задоволення житлових, соціальних і побутових потреб ОСОБА_1 разом з іншими співвласниками багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та подати клопотання до Роменської міської ради про передачу земельної ділянки під багатоквартирним будинком у власність або постійне користування, у разі, якщо спірний паркан встановлений без згоди всіх власників квартир багатоквартирного житлового будинку, питання вирішувати в судовому порядку (а.с.18).

12.03.2024 за вих. № 2.1.-17/С-563 виконавчим комітетом Роменської міської ради ОСОБА_1 направлено відповідь на звернення від 12.02.2024 щодо порушення її прав при встановленні паркану мешканцям квартири АДРЕСА_12 . Зазначено, що земельна ділянка під даним будинком не оформлена згідно вимог чинного законодавства України, проте прибудинкова територія умовно розділена між співвласниками багатоквартирного будинку та огороджена парканом. Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що прибудинкова територія є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку (власників квартир) та не може бути поділеною між співвласниками, також такі співвласники не мають права на виділення частки, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Так, самовільно встановлений власником квартири АДРЕСА_12 , а саме ОСОБА_5 паркан із металопрофілю, що розмежовує територію квартири АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_4 , розміщений впритул до господарських будівель ОСОБА_1 та не дає змогу їх обслуговувати. Наявної письмової згоди співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 чи дозвільних документів, які б слугували підставою для встановлення паркану, ОСОБА_6 не має. Останньому надано строк для добровільного демонтажу паркану та приведення земельної ділянки у стан, що передував порушенню прав ОСОБА_7 (а.с.20).

09.08.2024 був складений Акт міжвідомчої комісії при виконавчому комітеті Роменської міської ради №2459 за зверненням ОСОБА_1 щодо встановлення її сусідом ОСОБА_2 буз дозволу металевого паркану у дворі комунальної власності. Комісією з цього приводу рекомендовано управлінню ЖКГ РМР видати припис про демонтаж незаконно встановленого паркану, в якому вимагати від власника усунення порушення до 01.10.2024 (а.с.22).

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась із заявою-клопотанням до в.о. керівника Роменської окружної прокуратури, звертала увагу на те, що її попередня заява, яка прокуратурою була переадресована до Роменського РВП, залишилась без виконання. Вона повідомляла, що родина ОСОБА_8 в нетверезому стані, з лайками і погрозами поставили паркан посеред двору стіну-паркан, який там не має бути і по їх вині мешканці будинку не мають змоги оформити ділянки. Просить визнати дії Глушаків незаконними та такими, що порушують її права та зобов`язати демонтувати паркан, відновивши земельну ділянку у первісний стан (а.с.16).

За вих. № 53-585-24 21.05.2024 ОСОБА_9 . Роменською окружною прокуратурою направлено відповідь на звернення, в якій зазначено, що у Роменської окружної прокуратури відсутні повноваження для вирішення даного питання і Роменська окружна прокуратура не уповноважена визнавати дії незаконними, зобов`язувати демонтувати паркани чин відновлювати земельні ділянки двору. рекомендовано звернутись до суду (а.с.17).

З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Земельним кодексом України (далі ЗК України), Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Законом України «Про благоустрій населених пунктів».

Норми права, застосовані судом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст.24 Конституції України).

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 7-1) чи є підстави для здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 453-1--1 цього Кодексу; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до ст. 18 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Статтею 39 ЗК України визначено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Частиною 3 ст. 42 ЗК України визначено, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

В силу ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до п.4 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Пунктом 6 указаної статті визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Згідно ч.2 ст. 12 цього закону, об`єктом у сфері благоустрою населених пунктів є прибудинкові території .

Відповідно до пунктів 1-3 частини другої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

Затвердження правил благоустрою територій населених пунктів відповідно до статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» належить до повноважень сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Мотиви суду.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, дослідивши аргументи сторін по матеріалам справи, і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2008 є власницею 1/2 частини квартира АДРЕСА_5 (а.с.11, 12), а отже, як власник, має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй на праві власності майном.

Указана квартира згідно технічної документації складається з 1 житлової кімнати площею 25,4 кв.м., жилою площею 20,4 кв.м. та кухні площею 20,4 кв.м. За позивачем закріплена комора площею 6,0 кв.м., сарай площею 15 кв.м. та погріб. Відомості про належність ОСОБА_1 коридорів та підвалів в БТІ відсутні (а.с.66).

Земельна ділянка під будинком, в якому знаходиться квартира позивача, не оформлена згідно вимог чинного законодавства.

Як зазначає позивач, що не заперечує у поданому відзиві і сам відповідач, останній є мешканцем багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 . Щодо права власності ОСОБА_2 на квартиру у цьому будинку, то суд зазначену інформацію у повному обсязі перевірити можливості не має, оскільки стороною відповідача документи, які б підтвердили його право власності на квартиру, не надавались.

Зареєстрований ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_10 цього будинку (а.с.44).

У поданих до суду позовній заяві, та в подальшому долученій відповіді на відзив та заяві, ОСОБА_1 вказує на порушення своїх прав відповідачем шляхом самовільного встановлення ним паркану з металопрофілю, що розмежовує територію квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 .

Указаний факт знайшов своє підтвердження при дослідженні матеріалів справи і був неодноразовим предметом розгляду органів місцевого самоврядування.

Так, 12.03.2024 за вих. № 2.1.-17/С-563 виконавчим комітетом Роменської міської ради ОСОБА_1 направлялась відповідь на її звернення від 12.02.2024 щодо порушення її прав при встановленні паркану мешканцем квартири АДРЕСА_12 , в якій зазначено, що самовільно встановлений ОСОБА_5 паркан із металопрофілю, що розмежовує територію квартири АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_4 , розміщений впритул до господарських будівель ОСОБА_1 та не дає змогу їх обслуговувати . Наявної письмової згоди співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 чи дозвільних документів, які б слугували підставою для встановлення паркану, ОСОБА_6 не має. Останньому надано строк для добровільного демонтажу паркану та приведення земельної ділянки у стан, що передував порушенню прав ОСОБА_7 (а.с.20).

Питання про порушення прав ОСОБА_1 неодноразово розглядалось міжвідомчою комісією при виконавчому комітеті Роменської міської ради (а.с.18, 22), і з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 пропонувалось добровільно демонтувати паркан, а Управлінню ЖКГ Роменської міської ради рекомендувалось видати припис про демонтаж незаконно встановленого паркану, проте встановлений відповідачем на не сформованій земельній ділянці, яка не була оформлена співвласниками багатоквартирного житлового будинку і є землею комунальної власності паркан, останнім не демонтовано.

Наявність указаного паркану відповідач не заперечує.

При цьому, стороною відповідача не надано доказів, які б підтверджували факт будівництва паркану у встановленому законом порядку .

ОСОБА_2 у відзиві зазначає, що вимагати знести самочинне побудоване майно (у даному випадку встановлений ним паркан) має власник земельної ділянки, яким у наявному спорі є Роменська міська рада Сумської області.

Проте, в ч. 4 ст. 376 ЦК вказано, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Судом встановлено, що самовільно встановлений відповідачем паркан із металопрофілю, розміщений впритул до господарських будівель ОСОБА_1 та не дає змогу їх обслуговувати (а.с.20).

Указане є порушенням прав позивача вільно користуватись належним їй майном у повному обсязі, а отже остання має право на звернення до суду з даним позовом.

ОСОБА_1 дійсно не є власником земельної ділянки, але, як співвласник житлового багатоквартирного будинку, на прибудинковій території якого відповідач встановив без згоди співвласників будинку та без відповідного дозволу власника земельної ділянки паркан, вона має встановлене законом право користування нею, а отже, оскільки її права порушені, має і право подати позов про усунення перешкод у користуванні землею.

У даному випадку поданий позов ґрунтується на захисті права користування, а не права власності.

Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення поданого ОСОБА_1 позову у повному обсязі.

З огляду на викладене, аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивачем шляхом демонтажу самочинно спорудженого ним паркану на прибудинковій території вищезазначеного багатоквартирного будинку між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 .

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Також судом застосовані норми процесуального права, передбачені ст. ст. 17,18, 76, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Роменська міська рада Сумської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за багатоквартирним будинком АДРЕСА_3 шляхом відновлення її до первісного стану та демонтажу самочинно спорудженого ним паркану на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_13 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_14 .

Третя особа Роменська міська рада Сумської області, адреса: 42000, Сумська область, м. Ромни, бул Шевченка, 2, .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова