Справа № 694/2318/23
провадження № 2-о/694/13/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.08.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,
представника заявника - адвоката Дон В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Дон Віктор Олександрович, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Багачевської (Ватутінської) ради Черкаської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування фізичної особи на утриманні,
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій з урахуванням уточнень, просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1997 року по день зникнення останнього безвісти, а також факт перебування заявника на утриманні ОСОБА_2 .
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що в 1997 році його дружина ОСОБА_3 була призначена опікуном малолітнього ОСОБА_2 та з того часу вони стали проживати однією сім`єю. В 2014 році дружина заявника померла та він продовжив проживати з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 не був одружений та не мав дітей. Заявник та ОСОБА_2 проживали разом, вели спільне господарство, робили ремонт в будинку та купували меблі. Оскільки ОСОБА_1 був пенсіонером, то ОСОБА_2 допомагав йому фінансово та фактично здійснював його утримання. 22.10.2022 року ОСОБА_2 зник безвісти під час воєнних дій поблизу н.п. Бахмут Донецької області. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 та перебування на його утриманні заявнику потрібне для отримання грошової допомоги, надання пільг та призначення пенсії по втраті годувальника.
Ухвалою Звенигородського районного суду від 17.05.2024 року (суддя Сакун Д.І.) було відкрите провадження у справі та призначений судовий розгляд.
Ухвалою Звенигородського районного суду від 11.07.2024 року (суддя Сакун Д.І.) залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області; замінено заінтересовану особу ІНФОРМАЦІЯ_4 на ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Ухвалою Звенигородського районного суду від 29.10.2024 року (суддя Сакун Д.І.) задоволено клопотання про витребування доказів з ВЧ НОМЕР_1 .
02.12.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшли письмові заперечення, в яких заінтересована особа просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. Заперечення обґрунтовані тим, що встановлення факту проживання заявника однією сім`єю з військовослужбовцем, що пропав безвісти, не підлягають розгляду в цивільному судочинстві. Оскільки наслідком задоволення вимог заявника про встановлення факту проживання однією сім`єю є підтвердження (визнання) певного соціально-правового статусу, що пов`язано з призначенням та отриманням відповідних виплат та пільг, такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Звенигородського районного суду Черкаської області № 110 від 18 березня 2025 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя на підставі рішення ВРП від 15.01.2025 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №694/2054/24, провадження №2/694/119/25.
В ході повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2025 року головуючим у справі визначено суддю Кравченко Т.М.
Ухвалою суду від 26.03.2025 року цивільна справа прийнята до провадження та призначено судовий розгляд.
Ухвалою суду від 24.07.2025 року задоволено клопотання адвоката Дон В.О. та залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Військову частину НОМЕР_1 .
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представника адвокат Дон В.О. підтримали заяву та просили її задовольнити. Заявник ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 став проживати в його сім`ї з дитячих років після смерті матері, яка була сестрою його дружини. У них з ОСОБА_2 завжди були добрі стосунки. Вони вели спільне господарство, робили ремонт в будинку та купували все необхідне. До війни ОСОБА_2 на деякий час виїжджав на заробітки за кордон, звідки постійно надсилав заявнику кошти для проживання та лікування. Оскільки заявник є особою пенсійного віку та отримував мізерну пенсію, ОСОБА_2 оплатив йому дорого вартісну операцію по заміні кульшового суглоба. Документів щодо перерахунку коштів та оплати лікування у заявника немає, оскільки він не бачив потреби їх зберігати. Після початку війни ОСОБА_2 повернувся із заробітків додому та пішов служити в Збройні Сили України. Перебуваючи на військовій службі він продовжував надсилати кошти ОСОБА_1 , оскільки пенсії не вистачало на прожиття. Про зникнення безвісти ОСОБА_2 заявника повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 , як найближчу особу. Встановлення фактів заявнику потрібно для отримання грошової допомоги і призначення пенсії.
Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_5 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі їхнього представника за наявними в справі документами. Заперечень проти задоволення заяви не подавали.
Заінтересована особа виконавчий комітет Багачевської міської ради Черкаської області звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі їхнього представника за наявними в справі матеріалами. Заперечень проти задоволення заяви не подавали.
Заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 будь-яких пояснень по суті справи чи заперечень проти заяви не подавала.
Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 , дослідивши надані учасниками судового розгляду докази, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта (а.с. 93, 137).
ОСОБА_1 , 1948 року народження, та ОСОБА_6 , 1946 року народження, одружились 15.09.1969 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 98).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта (а.с. 94).
Мати ОСОБА_2 ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що видане свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с. 159).
Рішенням виконавчого комітету Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 27 від 15.05.1997 року (зі змінами) в зв`язку з тим, що мати неповнолітнього ОСОБА_2 померла, а батько ОСОБА_8 не займається вихованням дітей, його опікуном була призначена ОСОБА_3 (а.с. 96, 97).

02.08.2007 року ОСОБА_3 уклала договір про підготовку молодшого спеціаліста із

Тальнівським будівельно-економічним коледжем Умансього державного аграрного університету щодо оплати навчання ОСОБА_2 (а.с. 165-166).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 померла, про що видане відповідне свідоцтво серії НОМЕР_3 (а.с. 99).

Батько ОСОБА_2 ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 160-162).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є пенсіонером за віком з 01.09.1999 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення. В травні 2024 року розмір його пенсії становив 6772,74 грн. (а.с. 137, 139).

ОСОБА_2 був учасником АТО в 2015-2016 роках, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій від 07.07.2016 року, та 06.03.2022 року був призваний до ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 114-150, 170).

Відповідно до Акту службового розслідування, що проводилось на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 , військовослужбовець ОСОБА_2 , 1989 року народження, зник безвісти з 22.10.2022 року (а.с. 100-105).

09.11.2022 року на ім`я ОСОБА_1 надійшло сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_9 про те, що його племінник ОСОБА_2 зник безвісти 22.10.2022 року біля н.п. Бахмут Донецької області (а.с. 106).

Згідно з довідкою Ватутінської міської ради Черкаської області від 17.11.2022 року ОСОБА_2 , який зник безвісти 22.10.2022 року та ОСОБА_1 проживали разом та вели спільне господарство по АДРЕСА_1 (а.с. 107).

07.10.2022 року ОСОБА_2 видав довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою уповноважив його представляти інтереси в усіх установах, підприємствах та організаціях з питань, що стосуються належної йому земельної ділянки площею 2,0000 га, що розташована в адмінмежах Юрківської сільської ради (а.с. 108).

З довідки про нарахування та утримання грошового забезпечення ВЧ НОМЕР_1 за період з квітня 2022 року до жовтня 2022 року ОСОБА_2 було нараховано 623706, 46 грн. (т. 2 а.с. 30).

Також заявник ОСОБА_1 надав суду копії квитанцій за комунальні послуги в період з січня 2023 року по листопад 2024 року, з яких вбачається, що суми оплати складають значну частину його витрат (т. 2 а.с. 31-36).

Згідно з висновком засідання ЛКК Багачевського ЦПМСД від 21.05.2025 року ОСОБА_1 має діагноз: ІХС, ГХ ІІ ст 3 ст. Гіпертензивне серце. Застійні легені,стан після ендопротезування лівого кульшового суглобу від 03.09.2021 року. Виражений больовий синдром. Порушення функції ходи. Потребує стороннього догляду (т. 2 а.с. 80).

Допитана судом свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сусідкою заявника ОСОБА_1 та знає його з 1975 року. Сім`я ОСОБА_10 забрала до себе ОСОБА_2 , коли йому було п`ять років та померла його мати. Вони проживали разом в одному будинку. ОСОБА_2 ходив від них до школи, потім навчався в технікумі. В 2014 році ОСОБА_2 приймав участь в АТО. Також свідок підтвердили той факт, що ОСОБА_1 фактично перебував на утриманні ОСОБА_2 , бо той постійно допомагав грошима, купував усе необхідне в будинок та робив ремонти.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що заявник ОСОБА_1 був чоловіком його тітки ОСОБА_3 . Коли померла мати ОСОБА_2 , то ОСОБА_3 стала його опікуном. ОСОБА_2 постійно проживав в сім`ї ОСОБА_10 , відносився до них як до рідних та завжди допомагав. ОСОБА_2 робив ремонт в будинку, добудував до нього веранду, зробив паркан. ОСОБА_1 отримував малу пенсію, а тому ОСОБА_2 постійно допомагав йому грошима та навіть дав гроші на операцію.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є сусідкою заявника ОСОБА_1 . ОСОБА_2 вона знала з дитинства, бо коли його мати померла, то дружина заявника ОСОБА_3 взяла його під опіку. ОСОБА_2 ходив від них до школи, в технікум та в армію. Відносини у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були як у батька та сина. Їй відомо, що ОСОБА_2 певний час був на заробітках в Польщі та постійно пересилав кошти для прожиття ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_1 мав малу пенсію, то ОСОБА_2 навіть оплатив йому операцію

по заміні суглоба. Своєї сім`ї чи дітей у ОСОБА_2 не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утримання.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.

Аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постановах від 08.11.2019 у справі № 161/853/19, від 18.12.2019 у справі № 370/2598/16-ц.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,- залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них

залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

В постанові 18.01.2024 року № 560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , а також факт перебування заявника на утриманні ОСОБА_2 та зазначає, що встановлення цих фактів необхідне йому для реалізації прав на отримання грошової допомоги членам сім`ї військовослужбовця, що зник безвісти, та призначення пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих

військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно з вимогами ст. 31 цього Закону члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінивши надані заявником докази, суд прийшов до висновку, що факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 в період з 1997 року по 22.10.2022 року знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 проживав спільно з ОСОБА_2 , був пов`язаний з ним спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на утриманні ОСОБА_2 , оскільки одержував від нього допомогу, яка була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Встановлення цих фактів необхідне ОСОБА_1 для реалізації права на отримання грошової допомоги членам сім`ї військовослужбовця, що зник безвісти, та призначення пенсії по втраті годувальника, а отже такі факти породжують юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів і їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 293, 315, 318, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1997 року по день зникнення безвісти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складено 04.09.2025 року.

Суддя Т.М. Кравченко