ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5515/24 Головуючий в І інстанції: Майдан С.І.
Номер провадження: 22-ц/819/855/25 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Склярської І.В.,

секретар Олійник К.О.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 ,

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС Іншуранс",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шевченка Антона Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_4 , а також апеляційною скаргою адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 червня 2025 року, ухвалене у складі судді Майдан С.І., дата складення повного рішення не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Ювченко Андрій Васильович, до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс" про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

11 квітня 2024 року адвокат Ювченко Андрій Васильович, який діє від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

--- стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 160 000,00 грн;

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 261 594,49 грн та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн;

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн;

--- вирішити питання про стягнення з відповідачів судових витрат.

Позов обґрунтований наступним.

21.12.2023 року о 12:30 год. у м. Херсоні на перехресті нерівнозначних доріг вул. Перекопської та вул. 28-ї Армії, водій автомобіля марки "Hyundai Sonata", д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюючи рух по другорядній дорозі (по вул. 28-ї Армії), не надала дорогу автомобілю марки "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який здійснював рух по головній дорозі (по вул. Перекопській), у результаті чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, при цьому у учасників ДТП відсутні тілесні ушкодження середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, вказані особи від госпіталізації відмовились.

За результатом виїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди, поліцейським взводу №2 роти ВПП в АР Крим та м.Севастополі ДПП сержантом поліції Бухтій А.А., відносно водія автомобіля "Hyundai Sonata", д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №419179 за ст.124 КУпАП, який було направлено на розгляд до Херсонського міського суду.

Постановою Херсонського міського суду від 01.02.2024 року у справі №766/13014/23 ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована, страховик АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс", страховий поліс №215939617.

Страховика винуватця про факт ДТП було повідомлено у встановлений законом строк.

Відповідно до поштових документів, повідомлення 14.03.2024 року отримане представником АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс", однак жодних пропозицій щодо проведення огляду автомобіля, залученими страховою компанією фахівцями, від страховика позивачу та його представнику не надійшло.

У зв`язку з тим, що винними діями винуватця, а саме ОСОБА_3 , власнику транспортного засобу ОСОБА_1 заподіяно матеріальну шкоду, з метою визначення розміру шкоди (реальних збитків) заявник звернувся до експертної установи Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, для визначення вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП. Огляд автомобіля в межах проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, експертом Херсонського НДЕКЦ МВС України було заплановано на 14.02.2024 року о 12.00 год., за місцем зберігання автомобіля "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , за адресою: Херсонська область, с. Степанівка, вул.Кільцева, 1Б. Про запланований огляд експертом, були повідомлені відповідачі. Жодних заперечень щодо суб`єкта проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження, місця проведення, побажань взяти участь у проведення огляду від відповідачів не надійшло.

Після проведення огляду автомобіля "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , 14.02.2024 року експертом Херсонського НДЕКЦ МВС України було складено висновок експертного дослідження. Згідно даного висновку експертного дослідження, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , більша ніж його ринкова вартість (415 459,53 грн), вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу визначено такою, що дорівнює його ринковій вартості на момент пошкодження, тому що економічно недоцільно виконувати відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вартість якого перевищує вартість неушкодженого автомобіля.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , 27.02.2024 року в результаті його пошкодження в наслідок ДТП, що мало місце 21.12.2023 року, станом на момент огляду 14.02.2024 року, складає 415 459,53 гривень.

Вартість проведення експертного дослідження № ЕД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 року складає 3 634,96 грн, які були сплачені ОСОБА_1 .

Позивач отримав висновок експертного дослідження про розмір матеріального збитку лише 01.03.2024 року, з огляду на це, заява про виплату страхового відшкодування була підготовлена та направлена 14.03.2024 року.

Від страхової компанії на подану заяву до дати подання позову, надійшло лише повідомлення, датоване 20.03.2024 року за вих.№621-11 щодо прийнятого рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 160 000,00 грн, однак у вказаному повідомленні не визначені строки такої виплати.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, з урахуванням того, що ДТП сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована на момент події АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс", страховик зобов`язаний відшкодувати матеріальну шкоду позивачу у розмірі 160 000 грн.

За результатами вказаного вище дослідження висновком суб`єкта оціночної діяльності встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача внаслідок ДТП з урахуванням зносу складає 415 459,53 грн, отже різниця складає 255 459,53 грн.

Позивач вправі заявити позов до винуватця ДТП про стягнення різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням. За таких обставин саме ОСОБА_3 , як особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, ОСОБА_3 повинна сплатити вартість проведення експертизи, яка склала 3634,96 грн., послуги евакуатора, які складають 2500,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, з урахуванням того, що ДТП сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху, ОСОБА_3 зобов`язана відшкодувати матеріальну шкоду позивачу у розмірі 261 594,49 грн.

Окрім цього, внаслідок ДТП позивачам була завдана моральна шкода, яка полягає в емоційному дискомфорті та постійних душевних переживаннях, пов`язаних з ушкодженням транспортного засобу, тривалому доказуванні водієм ОСОБА_2 своєї невинуватості, затримці виплати відшкодування матеріальних збитків та амбулаторним лікуванням отриманих внаслідок ДТП забоїв верхніх кінцівок.

Також у зв`язку з пошкодженням автомобіля, позивач була змушена користуватись громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні з огляду на умови воєнного стану та введеної комендантської години, спричиняло труднощі у транспортуванні багажу, а також позивачеві постійно доводилося корегувати свій звичний графік відповідно до розкладу громадського транспорту. До того ж вона була змушена витрачати свій власний час для вирішення питань, що стосуються організації проведення експертизи, отримання правничої допомоги з питань відшкодування завданої шкоди та інше.

У зв`язку з викладеним, посилаючись, зокрема, на положення ст.ст.28, 32, 33, 35, 36, 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.16, 22, 23, 1187, 1192 ЦК України, позивачі просять задовольнити позов.

Ухвалою суду від 30.04.2024 року було відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.05.2024 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс" надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позовні вимоги є неаргументованими, необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована Страховою компанією "Брокбізнес", згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 215939617. Крім того, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована Страховою компанією "Брокбізнес", згідно договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №007-3001603.

25.12.2023 року позивач звернувся до СК "Брокбізнес" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надав заяву про напрямок виплати страхового відшкодування.

Пошкоджений транспортний засіб "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , був оглянутий оцінювачем, про що було складено акт огляду.

19.03.2024 року позивачем було надано заяву про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту №374444 від 08.01.2024 року про оцінку вартості майна, матеріальний збиток, завданий власнику "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження під час ДТП становить 1 151 144,55 грн, ринкова вартість на момент ДТП 406 293,30 грн.

Відповідно до звіту №38325 від 19.03.2024 року вартість залишків складає 105 700,00 грн.

20.03.2024 року на підставі звіту №37444 від 08.01.2024 року, звіту №38325 від 19.03.2024 року, було здійснено розрахунок страхового відшкодування, складено страховий акт №110858/1 та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 260 000,00 грн.

Розрахунок страхового відшкодування здійснюється наступним чином: 406 293,30 грн 105 700,00 грн = 300 593,30 грн. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 215939617 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за пошкодження майна становить 160 000,00 грн.

Відповідно до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №007-3001603 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за пошкодження майна становить 100 000 грн.

Таким чином, страховою компанією "Брокбізнес" було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача в сумі 260 000 грн на рахунок, вказаний ним в заяві про виплату страхового відшкодування.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу та інших судових витрат.

19.03.2024 року позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування, виплата страхового відшкодування була здійснена 29.03.2024 року та 01.04.2024 року. А отже, у позивачів немає жодної підстави для стягнення з страхової компанії "ББС Іншуранс" будь-яких інших витрат, таких як судовий збір чи витрат на правничу допомогу.

У зв`язку з викладеним, представник відповідача просив відмовити у задоволені позовних вимог до Страхової компанії "ББС Іншуранс" в повному обсязі.

27.05.2024 року відповідач ОСОБА_3 надала до суду відзив, згідно якого вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 вважає, що поданий суду позивачами висновок експертного дослідження не є належним доказом завданих збитків, а отже і сума, що стягується позивачами в якості матеріального шкоди, визначена неналежним способом, з порушенням приписів чинного законодавства та є недостовірною і такою, що не підлягає стягненню.

Щодо моральної шкоди.

У своєму позові позивачі жодними доказами не підтверджують характер та обсяг моральних та душевних страждань, начебто завданих їм. Не доведено в чому саме полягає завдана моральна шкода, з яких міркувань виходили позивачі, визначаючи розмір моральної шкоди у 100 000 грн на кожного, та якими доказами це підтверджується.

У зв`язку з викладеним, відповідач просила відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

20.06.2024 року представник позивачів надав відповідь на відзив ОСОБА_3 , згідно якої позивачі та їх представник вважають заперечення, викладені у відзиві проти позову безпідставними.

Щодо доводів ОСОБА_3 , що суми заявлених позовних вимог та врахування того, що остання являється людиною похилого віку.

Під час розгляду Херсонським міським судом Херсонської області матеріалів, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та безпосередньо під час судового розгляду ОСОБА_3 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю, не заперечувала проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто остання розуміла той факт, що ДТП сталося саме через її незаконні дії та транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , зазнав ушкоджень.

А тому, і той факт, що в наступному позивачами буде заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди, вона також розуміла.

Той факт, що ОСОБА_3 являється особою похилого віку жодним чином не впливає та не спростовує її вини, як і не може бути причиною для зменшення суми позовних вимог.

Щодо заявленої суми відшкодування матеріальних збитків.

Як вже зазначалось в позовній заяві огляд автомобіля в межах проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, експертом Херсонського НДЕКЦ МВС України було заплановано на 14.02.2024 року о 12.00 год., за місцем зберігання автомобіля "Mitsubishi PajeroWagon", д.р.н. НОМЕР_2 , за адресою: Херсонська область, с. Степанівка, вул. Кільцева, 1Б.

Про запланований огляд експертом були повідомлені відповідачі. Жодних заперечень щодо суб`єкта проведення транспортно-товарознавчого експертного дослідження, місця проведення, побажань взяти участь у проведення огляду від відповідачів не надійшло.

Згідно даного висновку експертного дослідження, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , більша ніж його ринкова вартість (415459,53 грн.), вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу визначено такою, що дорівнює його ринковій вартості на момент пошкодження, тому що економічно недоцільно виконувати відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вартість якого перевищує вартість неушкодженого автомобіля.

А тому, посилання представника відповідача на те, що експертом були вчинені дії щодо начебто упередженості та прихильності до позивачів, є такими, що не відповідають дійсності.

У зв`язку з викладеним, представник позивачів просив заперечення представника відповідача ОСОБА_3 , викладені у відзиві на позовну заяву, залишити без задоволення, а позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

24.07.2024 року представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 надала до суду заперечення.

Представник відповідача зазначила, що в цьому судовому процесі не розглядається і не оскаржується протокол про порушення ПДР, за яким по суті вже винесено рішення.

Зауваження представником позивачів, що при визнанні вини відповідач у повній мірі розуміла, що до неї буле заявлений позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є нічим іншим як здогадами представника і позивачів.

Зауваження представника позивачів про відсутність заперечення, зауважень або пропозицій з боку відповідача на повідомлення про проведення огляду автомобіля в межах транспортно-товарознавчого експертного дослідження жодним чином не спростовує допущенні порушення при проведенні цієї експертизи, завищеної суми матеріальних збитків та відсутність наявності всіх сторінок висновку про проведену експертизу в матеріалах справи.

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

В порушення вимог ч.5 ст.102 ЦПК України у висновку експерта не зазначено, в чиїй присутності здійснено експертом огляд автотранспортного засобу. Експертом у висновку не зазначено присутність або відсутність в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, як і не зазначено що огляд проводиться без їх участі. Порушено приписи п.7 ст.102 ЦПК України, яким встановлено обов`язок у висновку експерта зазначити, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Оскільки у висновку, в порушення приписів ЦПК України, відсутнє попередження (обізнаності) експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, поданий позивачами висновок експерта по суті являється думкою спеціаліста, який працює в Херсонському НДЕКЦ МВС України і не може братись судом як належна підстава для стягнення матеріальної шкоди з відповідачів, оскільки за своєю природою не являється експертним висновком.

Відповідно до висновку експертного дослідження №EД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 р. з визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, складеною завідувачем сектору товарознавчих та гемологічних досліджень Херсонського НДЕКЦ МВС Гладуном Олексієм Вікторовичем, в результаті авто-товарознавчого дослідження легкового автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, д.р.н. НОМЕР_2 , на момент пошкодження 21.12.2023 року в результаті ДТП вартість матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу, визнається розміром ринкової вартості на момент пошкодження і становить 415 459,53 грн.

Вартість відновлювального ремонту складає 1 136 051.68 грн.

Таким чином, оскільки витрати на ремонт автомобіля значно перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди, а отже ремонт автомобіля є економічно необґрунтованим, в порядку ст.30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", автомобіль позивача має вважатися фізично знищеним. Фактичне знищення автомобіля та відшкодування відповідачем спричиненої позивачу шкоди є підставою для передачі залишків автомобіля особі, відповідальній за збитки після їх відшкодування.

Отже, враховуючи суттєві порушення при складанні та поданні висновку експертного дослідження, невірно визначену суму матеріальних збитків, такий висновок не є належним доказом завданих збитків, а отже і сума, що стягується позивачами в якості матеріальної шкоди, визначена неналежним способом, з порушенням приписів чинного законодавства та є недостовірною і такою що не підлягає стягненню.

Крім того, при задоволенні позовних вимог, залишки пошкодженого автотранспортного засобу повинні бути передані відповідачу, у зв`язку зі стягненням повної вартості такого транспортного засобу.

У зв`язку з викладеним, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У випадку задоволення позовних вимог, передати відповідачу ОСОБА_3 залишки пошкодженого транспортного засобу.

Представник позивачів Ювченко А.В. в судовому засіданні суду першої інстанції позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Зазначив, що доводи представника відповідача ПАТ "СК "ББС Іншуранс", зазначені у відзиві, не спростовує. Підтвердив сплату ПАТ "СК "ББС Іншуранс" 29.03.2024 року та 01.04.2024 року страхового відшкодування у розмірі 160 000,00 грн та 100 000,00 грн, на загальну суму 260 000,00 грн за двома страховими полісами.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Шевченко А.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та запереченні. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про закінчення розгляду справу у відсутність сторони відповідача.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , представник відповідача ПрАТ "СК "ББС Іншуранс" в судове засідання не з`явилися.

Суд розглянув справі за відсутності її учасників.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 червня 2025 року позов було задоволено частково. Суд вирішив:

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 148 793,30 грн;

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн;

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн;

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 432,60 грн.

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 121,12 грн.

--- в решті позовних вимог відмовити.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 21.12.2023 року о 12:30 год. у м. Херсон на перехресті нерівнозначних доріг вул. Перекопської та вул. 28-ї Армії, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки "Hyundai Sonata", д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідачки ОСОБА_3 та автомобіля марки "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . В результаті відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, тілесні ушкодження середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження у учасників ДТП відсутні, від госпіталізації вони відмовились.

Також суд виходив з того, що постановою Херсонського міського суду від 01.02.2024 року у справі №766/13014/23 ОСОБА_3 , як учасника вказаної ДТП, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також суд враховував, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Hyundai Sonata", д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 була застрахована полісом обов`язкового страхування №ЕР 215939617 в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Брокбізнес", страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 160 000 грн, розмір франшизи 0. Крім того, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована Страховою компанією "Брокбізнес", згідно договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №007-3001603, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за пошкодження майна становить 100 000 грн.

Також суд виходив з того, що ПрАТ "СК "Брокбізнес" перейменоване у Акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС Іншуранс".

Також суд враховував те, що страховика винуватця ДТП про факт вказаної ДТП було повідомлено у встановлений законом строк, про що свідчать відомості про направлення 28.12.2023 року поштового відправлення, на офіційну електронну адресу, поштовим відправленням з описом.

Також суд виходив з того, що відповідно до звіту №37444 від 08.01.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, який виконаний ТОВ "Експертна компанія" Фаворит Ассистанс, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження під час ДТП станом на 28.12.2023 року становить 1 151 144,55 грн, ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП 406 293,30 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу після аварійного пошкодження станом на 28.12.2023 року 406 293,30 грн.

Також суд взяв до уваги те, що відповідно до звіту №38325 від 19.03.2024 року, який виконаний ТОВ "Експертна компанія" Фаворит Ассистанс, вартість залишків пошкодженого транспортного засобу "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , складає 105 700,00 грн.

Також суд виходив з того, що 20.03.2024 року на підставі звіту №37444 від 08.01.2024 року, звіту №38325 від 19.03.2024 року, АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" було здійснено розрахунок страхового відшкодування, складено страховий акт №110858/1, та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 260 000,00 грн (розрахунок страхового відшкодування здійснюється наступним чином: 406 293,30 грн 105 700,00 грн = 300 593,30 грн). Дані кошти були перераховані 27.03.2024 року на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжними інструкціями від 29.03.2024 року та 01.04.2024 року, наданими відповідачем АТ "СК "ББС Іншуранс" до відзиву.

Як наслідок, враховуючи, що відповідачем ПрАТ "СК "ББС Іншуранс" до подачі позову було виплачене 27.03.2024 року позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 260 000,00 грн в межах ліміту відповідальності, передбаченого договорами, тому суд вважав безпідставними позовні вимоги до вказаного відповідача.

Щодо позовних вимог до відповідачки ОСОБА_3 суд, крім того, враховував те, що транспортний засіб "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , є фізично знищеним, у зв`язку з тим, що його ремонт є економічно необґрунтованим, оскільки вартість пошкодження під час ДТП становить 1 151 144,55 грн, тобто перевищує його ринкову вартість на момент ДТП 406 293,30 грн.

Також суд виходив з того, що залишки автомобіля знаходяться у власності позивача та страхове відшкодування у сумі 260 000,00 грн виплачено страховою компанією з врахуванням цієї обставини.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачка ОСОБА_3 зобов`язана сплатити позивачу 146 293,30 грн, що становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування, виплаченого АТ "СК "ББС Іншуранс" (406 293,30 грн фактичний розмір завданої шкоди 260 000,00 грн страхове відшкодування).

Крім того, вважав суд, з вказаної відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем витрати на послуги евакуатора у розмірі 2 500,00 грн, які підтверджуються квитанцією про сплату позивачем послуг евакуатора.

А тому, на думку суду, позовні вимоги до відповідачки ОСОБА_3 підтягаються задоволенню частково, а саме стягнення матеріальної шкоди у розмірі 146 293,30 грн та 2 500,00 грн, а всього 148 793,30 грн. відтак, в іншій частині позовні вимоги позивача є необґрунтованими з наступних підстав.

Суд не прийняв до уваги висновок експертного дослідження №EД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 року в частині відшкодування вартості витрат, понесених на проведення зазначеного дослідження, який було замовлено позивачем та який визначив ринкову вартість автомобіля позивача станом на час ДТП, вартість його відновлювального ремонту та вартість матеріального збитку, оскільки його проведення безпідставне з урахуванням виконання страховиком обов`язку щодо визначення розміру збитків. Тому, суд вважав, що відсутні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_3 витрат, понесених на проведення зазначеного дослідження у розмірі 3 634,96 грн.

Також суд виходив з того, що в ході розгляду справи сторонами не було заявлено клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, враховуючи подані сторонами звіти, які містять різну оцінку завданого матеріального збитку.

Також суд враховував те, що підстав для повернення відповідачу залишків пошкодженого транспортного засобу немає, оскільки розмір страхового відшкодування було здійснено з урахуванням залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, які залишені позивачу.

Щодо вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди з відповідачки ОСОБА_3 суд враховував те, що у справі встановлена вина відповідачки ОСОБА_3 у пошкодженні належного позивачці ОСОБА_1 автомобіля "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував позивач ОСОБА_2 , а тому, вважав суд, наявні підстави для стягнення з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачів моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховував, що сама ДТП призвела до емоційного дискомфорту та душевних переживань позивачів, оскільки внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль, що позбавляло позивачів можливості вести нормальний спосіб життя та користуватися власністю, тривалість душевних страждань, враховуючи час, протягом якого позивачі не могли користуватись власним автомобілем для власних потреб, під час ДТП ОСОБА_2 отримав забій верхніх кінцівок та був змінений звичайний уклад життя, пов`язаний з необхідністю здійснити захист своїх інтересів, а також враховував вимоги розумності та справедливості. Відтак суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн та на користь позивача ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. При цьому суд вважав, що саме ця сума відповідає ступеню та характеру моральних страждань позивачів. Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення моральної шкоди позивачів і не повинен призводити до його збагачення. Сума моральної шкоди, на стягненні якої наполягають позивачі, яка дорівнює 200 000 грн, на думку суду, є явно завищеною.

Суд вважав, що відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На вказане рішення суду першої інстанції адвокатом Шевченком Антоном Сергійовичем, який діє від імені ОСОБА_4 , подана апеляційна скарга, в якій він просить:

--- скасувати рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 148 793,30 грн, змінити рішення в частині суми стягнення на 40 593,3 грн;

--- скасувати рішення в частині розподілу судових витрат, змінити рішення, здійснивши розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому скаржник послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема вказав, що суд першої інстанції вірно керувався положеннями ст.30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вірно обрахував розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу як 300 593,30 грн, за наслідком віднімання від встановленої ринкової вартості транспортного засобу до ДТП вартості залишків пошкодженого транспортного засобу "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , в сумі 105 700,00 грн, а також слушно посилався на правову позицію, яка викладена в постанові КЦС ВС від 17.02.2021 у справі №753/11069/16. Однак, зазначив, при обрахунку розміру завданої шкоди всупереч положенням норм матеріального права суд помилково не відняв вартість залишків пошкодженого транспортного засобу в сумі 105 700,00 грн, внаслідок чого дійшов помилкового рішення про стягнення 146 293,30 грн.

При цьому скаржник послався на правову позицію ВП ВС, зроблену у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20, відповідно до якої "Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП".

А тому, вказав скаржник, лише у випадку передачі залишків відповідачу, позивач набуває право на відшкодування повної вартості транспортного засобу до ДТП. В інакшому випадку, їх вартість підлягає відрахуванню при визначенні розміру шкоди. Натомість, зазначив, питання передачі залишків пошкодженого транспортного засобу відповідачу неодноразово ставилось під час судового розгляду у суді першої інстанції, та позивач заявив про відмову від таких дій.

Таким чином, зазначив скаржник, сума відшкодування, належного з відповідачки ОСОБА_3 , має розраховуватись наступним чином: 406 293,30 грн (ринкова вартість до ДТП) 105 700,00 грн (вартість залишків пошкодженого ТЗ) 260 000,00 грн (виплачене страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності) = 40593,3 грн.

Натомість, вказав, стягнення повної вартості транспортного засобу до ДТП (260 000,0грн + 146 293,30 грн) призводить до безпідставного збагачення позивача на суму вартості залишків транспортного засобу в розмірі 105 700,00 грн, які залишились у його розпорядженні.

Крім того, на вказане рішення також подана апеляційна скарга адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В ній він просить його скасувати й ухвалити нове, яким задовольнити частково позовні вимоги, а саме:

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 261 594,49 грн та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн;

--- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

При цьому скаржник послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказав, що з урахування того, що у звітах №37444 від 08.01.2024 року та №38325 від 19.03.2024 року (які були долучені Відповідачем (страховиком) лише у відзиві на позов та відповідно до яких вартість матеріального збитку складає 406 293,30 грн), відсутнє застереження про обізнаність експерта (оцінювача) про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від висновку, а також враховуючи те, що у висновку не зазначено про те, що він був підготовлений для подання до суду, такий доказ не може прийматись судом до уваги під час розгляду справи, оскільки здобутий з порушеннями цивільно-процесуального законодавства та не відповідає вимогам пунктів 4.14 - 4.16 розділу IV Інструкції N 53/5, а тому не може вважатись належним доказом. Відтак, на його думку, суду слід було взяти до уваги помилково відхилений судом та долучений до позову висновок експертного дослідження № ЕД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу становить 415 459,53 грн, а також стягнути з відповідачки вартість проведення вказаної експертизи, яка склала 3634,96 грн.

Розмір матеріальної шкоди (261 594,49 грн) скаржник розрахував, виходячи з такого: вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно долученого до позову висновку експертного дослідження № ЕД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 року 415 459,53 грн страхове відшкодування 160 000,00 грн + вартість проведення експертизи 3 634,96 грн + послуги евакуатора 2 500,00 грн. При цьому зазначив, що позивачі отримали від відповідача ПАТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" страхове відшкодування на суму 260 000,00 грн.

Також зазначив, що суд безпідставно прийшов до висновків про те, що зазначена у позові сума моральної шкоди у розмірі 200 000, 00 грн. (по 100 000,00 грн. на кожного позивача) є явно завищеною. При цьому послався на неврахування судом обставин справи, того, що у зв`язку з ДТП позивач ( ОСОБА_2 ) зазнав душевних страждань та хвилювань, переніс фізичний біль у зв`язку із забоєм верхніх кінцівок, звертався за медичною допомогою до закладу охорони здоров`я з даного приводу, проходив амбулаторне лікування. Також дорожньо-транспортна пригода призвела до емоційного дискомфорту та душевних переживань обох позивачів. Позивач ОСОБА_2 який перебував за кермом в момент ДТП, протягом тривалого часу був вимушений доводити свою невинуватість у настанні ДТП, зазнав емоційного стресу внаслідок зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль, що позбавило позивачів можливості вести нормальний спосіб життя та користуватися ним в деокупованому (та частково зруйнованому) місті Херсон, яке щодня перебуває під обстрілами ракет, КАБІВ, дронів, артилерії. В межах міста Херсон можливим є пересування тільки на транспортному засобі, в пішому режимі пересування неможливе у зв`язку із явною небезпекою потрапити під ворожий обстріл. Пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб був єдиним для позивачів засобом забезпечення їх продуктами харчування, доїзду до закладів охорони здоров`я у разі потреби, засобом вирішення побутових питань та засобом пересування як таким. Залишившись без транспортного засобу, позивачі, наражаючись щодня на небезпеку, вимушені в пішому режимі, або за допомогою транспорту загального користування вирішувати свої побутові потреби. З огляду на викладене, зазначив, що визначений позивачами розмір моральної шкоди у сумі 200 000,00 грн (по 100 000,00 грн на кожного позивача), повністю відповідає характеру правопорушення, глибині душевних та фізичних страждань, що понесли та продовжують нести позивачі.

Отже, по суті рішення суду першої інстанції оскаржується в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, та не оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс" про стягнення страхового відшкодування.

У своєму відзиві адвокат Ювченко Андрій Васильович, який діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу адвоката Шевченка Антона Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити в силі.

При цьому зазначив, що у постанові від 18.02.2020 у справі № 908/807/18 КГС ВС дійшов висновку, що ст.30 Закону № 1961-IV з огляду на суб`єктний склад правовідносин застосовується виключно у разі відшкодування шкоди страховиком. Таким чином, на його думку, якщо відповідачем є фізична особа підприємець або юридична особа (володілець авто або роботодавець заподіювача), то при визначенні розміру шкоди не застосовуються положення ст. 30 Закону № 1961-IV, відповідно позивач не зобов`язаний доводити різницю між вартістю авто до та після ДТП. Позивачу достатньо надати суду, наприклад, звіт про оцінку, у якому буде визначено розмір матеріальних збитків без встановлення залишкової вартості авто після ДТП, що збільшує розмір відшкодування.

Також вказав, що законом чітко не встановлено обов`язок передачі залишків фізичного знищеного транспортного засобу фізичній особі, яка спричинила матеріальну шкоду. Позиції судів касаційної інстанції з даного приводу приходять до висновків, які різняться між собою та створюють колізію. Більш того, вказав, в матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача ОСОБА_3 про передачу у її власність залишків фізично знищеного транспортного засобу за умови погодження виплати залишку суми матеріального збитку, що не охоплюється лімітом страхової виплати.

Крім того, звернув увагу на те, що скаржник при проведенні розрахунку матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 , до вказаної ним суми не додав витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, безпідставно вважаючи, що такі витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 02.09.2025 року о 09-20 годині, однак учасники справи, які до суду не з`явилися й про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката Шевченка Антона Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_4 , підлягає частковому задоволенню, а адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає на наступних підставах.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , 2007 року випуску, є ОСОБА_1 .

21.12.2023 року о 12:30 год. у м. Херсон на перехресті нерівнозначних доріг вул. Перекопської та вул. 28-ї Армії, водій автомобіля марки "Hyundai Sonata", д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюючи рух по другорядній дорозі (по вул. 28-ї Армії), не надала дорогу автомобілю марки "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який здійснював рух по головній дорозі (по вул. Перекопській), в результаті чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, тілесні ушкодження середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження у учасників ДТП відсутні, від госпіталізації відмовились.

За результатом виїзду на місце ДТП поліцейським взводу №2 роти ВПП в АР Крим та м.Севастополі ДПП сержантом поліції Бухтій А.А., відносно водія автомобіля "Hyundai Sonata" ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №419179 за ст.124 КУпАП.

Постановою Херсонського міського суду від 01.02.2024 року у справі №766/13014/23 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Hyundai Sonata", д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 була застрахована полісом обов`язкового страхування №ЕР 215939617 в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Брокбізнес", страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 160 000 грн, розмір франшизи 0.

Крім того, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована Страховою компанією "Брокбізнес", згідно договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №007-3001603, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за пошкодження майна становить 100 000 грн.

ПрАТ "СК "Брокбізнес" перейменоване у Акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС Іншуранс".

Страховика винуватця ДТП (ПрАТ СК "ББС Іншуранс") про факт вказаної ДТП було повідомлено у встановлений законом строк, у понеділок 25.12.2023 року, це підтверджується самим вказаним відповідачем. Підтвердженням цього також є відомості про направлення 28.12.2023 року поштового відправлення, на офіційну електронну адресу, поштовим відправленням з описом.

Відповідно до звіту №37444 від 08.01.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, який виконаний ТОВ "Експертна компанія" Фаворит Ассистанс, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження під час ДТП станом на 28.12.2023 року становить 1 151 144,55 грн, ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП 406 293,30 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу після аварійного пошкодження станом на 28.12.2023 року 406 293,30 грн.

Відповідно до звіту №38325 від 19.03.2024 року, який виконаний ТОВ "Експертна компанія" Фаворит Ассистанс, вартість залишків пошкодженого транспортного засобу "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , складає 105 700,00 грн.

20.03.2024 року на підставі звіту №37444 від 08.01.2024 року, звіту №38325 від 19.03.2024 року, АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" було здійснено розрахунок страхового відшкодування, складено страховий акт №110858/1, та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 260 000,00 грн (розрахунок страхового відшкодування здійснюється наступним чином: 406 293,30 грн 105 700,00 грн = 300 593,30 грн). Дані кошти були перераховані 27.03.2024 року на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжними інструкціями від 29.03.2024 року та 01.04.2024 року, наданими відповідачем АТ "СК "ББС Іншуранс" до відзиву.

Згідно долученому до позову Висновку експертного дослідження № ЕД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, становить 415 459,53 грн. Вартість проведення вказаної експертизи склала 3634,96 грн.

Залишки автомобіля "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 знаходяться у власності позивачки. Вказаний факт сторонами не заперечується.

Також сторонами не заперечується той факт, що понесені позивачем витрати на послуги евакуатора складають 2 500,00 грн, це підтверджується квитанцією про сплату позивачем послуг евакуатора.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За положеннями ст.1187 ЦК України ("Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки"):

--- джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина 1);

--- шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2).

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України ("Відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки") шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Апеляційний суд враховує, що правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачений такий обов`язок.

Згідно зі ст.6 Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який був чинний на час виникнення спірних правовідносин та втратив чинність з 01.01.2025 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1. ст.33 вказаного Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше 3-х робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

За пунктом 34.2. ст.34 вказаного Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з пунктом 34.3. ст.34 вказаного Закону № 1961-IV якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до пункту 34.4. ст.34 вказаного Закону № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Відповідно до положень ст.ст.9, 22-31, 35, 36 вказаного Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 ст.35). Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або вказаним Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 вказаного Закону № 1961-IV).

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс18, а також у пізніше прийнятих постановах Верховного Суду, зокрема від 30.10.2019 року у справі №369/8675/16-ц та від 11 грудня 2019 року в справі №286/1643/18 та інших.

Відповідно до пункт 30.1 ст.30 вказаного Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

За п.30.2 ст.30 вказаного Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З 01 січня 2025 року введено в дію, крім деяких положень, а набрав чинності з 20.06.2024 року Закон України від 21.05.2024 року № 3720-IX "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень ст.28 вказаного Закону № 3720-IX ("Страхова (регламентна) виплата у разі знищення транспортного засобу"):

--- транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (частин 1);

--- якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума:

матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України (частина 2);

--- ринкова вартість транспортного засобу до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визначається суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом або страховиком (МТСБУ) відповідно до положень законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Ринкова вартість транспортного засобу після його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визначається страховиком (МТСБУ) на підставі цінової пропозиції, отриманої щодо заявленого для продажу пошкодженого транспортного засобу на аукціоні з продажу пошкоджених транспортних засобів, у тому числі що проводиться з використанням інформаційно-комунікаційних систем (онлайн-аукціон, торги). За домовленістю між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою вартість транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може визначатися страховиком (МТСБУ) відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні (частина 3);

--- страховик (МТСБУ) разом із здійсненням страхової (регламентної) виплати у зв`язку із знищенням транспортного засобу зобов`язаний відшкодувати документально підтверджені витрати потерпілої особи на оплату послуг суб`єкта професійної оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, у разі якщо потерпіла особа обрала їх самостійно для визначення розміру вартості відновлювального ремонту, у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону (частина 4).

Відповідно до висновку, зробленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20: "За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, ремонт автомобіля марки "Renault Kadjar", державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП".

Згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові КЦС ВС від 17.02.2021 у справі №753/11069/16, "….якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду … При цьому задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасне залишення у власності позивача цього автомобіля, не можна визнати обґрунтованим".

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди

Судом першої інстанції правильно встановлено, і це сторонами не заперечується, що 21.12.2023 року о 12:30 год. у м. Херсон на перехресті нерівнозначних доріг вул. Перекопської та вул. 28-ї Армії, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки "Hyundai Sonata", д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідачки ОСОБА_3 та автомобіля марки "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . В результаті відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди. Також суд підставно зазначив, що винною у вказаній ДЬП є відповідачка ОСОБА_3 , що встановлено постановою Херсонського міського суду від 01.02.2024 року у справі №766/13014/23 і сторонами не заперечується.

Також суд обґрунтовано встановив, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Hyundai Sonata", д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 була застрахована полісом обов`язкового страхування №ЕР 215939617 в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Брокбізнес", страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 160 000 грн, розмір франшизи 0. Крім того, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована Страховою компанією "Брокбізнес", згідно договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №007-3001603, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за пошкодження майна становить 100 000 грн.

У подальшому ПрАТ "СК "Брокбізнес" було перейменоване у Акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС Іншуранс".

Страховика винуватця ДТП (ПрАТ СК "ББС Іншуранс") про факт вказаної ДТП було повідомлено у встановлений законом строк, у понеділок 25.12.2023 року, це підтверджується самим вказаним відповідачем.

У цій справі між сторонами виник спір з приводу вартості матеріального збитку. Позивачі вважають в цій частині належним доказом Висновок експертного дослідження № ЕД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 року, за яким вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, становить 415 459,53 грн, а вартість проведення вказаної експертизи становить 3634,96 грн. Відповідач, у свою чергу, таким належним доказом вважає Звіт №37444 від 08.01.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, який виконаний ТОВ "Експертна компанія" Фаворит Ассистанс, за яким вартість матеріального збитку становить 406 293,30 грн. При цьому позивачі у своїй скарзі, а відповідач у своєму запереченні від 24.07.2024 року вказують на те, що кожен із вказаних висновків не відповідає вимогам закону, оскільки не містить даних про те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Враховуючи зазначене, те, що в ході розгляду справи сторонами не було заявлено клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, враховуючи подані сторонами звіти, які містять різні оцінки завданого матеріального збитку (406 293,30 грн та 415 459,53 грн), різниця між якими по суті є досить незначною, а саме 2,2% (415 459,53 грн 406 293,30 грн = 9 166,23 грн : 415 459,53 грн х 100%), апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання належним доказом на підтвердження розміру матеріальних збитків саме Звіту №37444 від 08.01.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, який зроблено з урахуванням виконання страховиком обов`язку щодо визначення розміру збитків (пункти 34.2., 34.3., 34.4. ст.34 вказаного Закону № 1961-IV). Як наслідок, є правильним висновок суду про неврахування як належного доказу наданого позивачами Висновку експертного дослідження № ЕД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 року, оскільки його проведення є безпідставним з урахуванням виконання страховиком обов`язку щодо визначення розміру збитків. З підстав наведеного, суд правильно не прийняв до уваги вказаний Висновок від 01.03.2024 року в частині відшкодування вартості витрат, понесених на проведення зазначеного дослідження.

Таким чином, суд обґрунтовано взяв до уваги, що відповідно до звіту №37444 від 08.01.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, який виконаний ТОВ "Експертна компанія" Фаворит Ассистанс, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження під час ДТП станом на 28.12.2023 року становить 1 151 144,55 грн, ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП 406 293,30 грн. А тому вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу після аварійного пошкодження станом на 28.12.2023 року становить 406 293,30 грн.

Тобто, суд правильно встановив, що транспортний засіб "Mitsubishi Pajero Wagon", д.р.н. НОМЕР_2 , є фізично знищеним, у зв`язку з тим, що його ремонт є економічно необґрунтованим, оскільки вартість пошкодження під час ДТП становить 1 151 144,55 грн, тобто перевищує його ринкову вартість 406 293,30 грн.

Також суд обґрунтовано взяв до уваги те, що АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" було здійснено 29.03.2024 року та 01.04.2024 року виплату страхового відшкодування у розмірі 260 000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в позові до відповідача АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс". В цій частині рішення суду по суті не оскаржується.

З іншого боку, суд правильно вважав, що відповідачка ОСОБА_3 зобов`язана відшкодувати позивачу шкоду, розмір якої перевищує ліміт відповідальності страховика.

Разом з тим, при обрахунку розміру завданої шкоди всупереч положенням норм матеріального права суд помилково не відняв вартість залишків пошкодженого транспортного засобу в сумі 105 700,00 грн, внаслідок чого дійшов помилкового рішення про стягнення 146 293,30 грн. Суд зазначив, що залишки автомобіля знаходяться у власності позивача та страхове відшкодування виплачено страховою компанією з врахуванням цієї обставини, однак насправді страхове відшкодування (260 000,00 грн) було виплачено в межах ліміту відповідальності, воно далеко не покривало розмір матеріального збитку (406 293,30 грн). Тобто, страхове відшкодування не враховувало ту обставину, що залишки автомобіля знаходяться у власності позивача.

Як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі, лише у випадку передачі залишків пошкодженого автомобіля відповідачу, позивач набуває право на відшкодування повної вартості транспортного засобу до ДТП. В інакшому випадку, вартість залишків пошкодженого автомобіля підлягає відрахуванню при визначенні розміру шкоди.

Суд апеляційної інстанції враховує, що питання передачі залишків пошкодженого транспортного засобу ставилось під час судового розгляду справи в суді першої інстанції, а саме в запереченнях сторони відповідача від 24.07.2024 року. Однак цього зроблено не було.

Суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги позицію сторони позивачів, з посиланням на постанову від 18.02.2020 у справі № 908/807/18 КГС ВС, відносно того, що ст.30 Закону № 1961-IV з огляду на суб`єктний склад правовідносин застосовується виключно у разі відшкодування шкоди страховиком, наслідком чого є те, що якщо відповідачем є фізична особа-підприємець або юридична особа (володілець авто або роботодавець заподіювача), то при визначенні розміру шкоди не застосовуються положення ст.30 Закону № 1961-IV, відповідно позивач не зобов`язаний доводити різницю між вартістю авто до та після ДТП.

При цьому апеляційний суд враховує те, що правовідносини у цій справі на у справі № 908/807/18 не є подібними, адже у тій справі № 908/807/18 Верховний Суд скасував судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій й передав справу на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області, враховуючи, що у даному спорі позивач пред`явив вимоги не до страховика цивільно-правової відповідальності, а до особи, яку вважає заподіювачем шкоди, у зв`язку з чим, на думку Верховного Суду, суд апеляційної інстанції передчасно застосував її (статтю 30 Закону № 1961-IV) до відносин між сторонами у справі.

Натомість, Верховний Суд в інших своїх постановах наголошує на необхідності врахування вартості авто після ДТП.

Так, у постанові від 06.03.2025 року у справі № 697/1980/20 Верховний Суд зазначив: "Судами встановлено, що розмір завданої внаслідок пошкодження автомобіля "DAF XF 105", державний номерний знак НОМЕР_4 , шкоди, що підлягала відшкодуванню власнику, становить 443 452,00 грн, що є різницею між ринковою вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди(599 040,00 грн 155 588,00 грн). Оскільки вказаний розмір перевищує суму виплаченого у розмірі ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих, страхового відшкодування, суди дійшли правильного висновку, що різниця між фактичним розміром завданої шкоди (443 452,00 грн) і сумою страхового відшкодування (99 000,00 грн) у сумі 344 452,00 грн підлягає стягненню з відповідача як особи, з вини якої сталась дорожньо-транспортна пригода".

У постанові від 21.04.2025 року у справі № 467/1102/19 Верховний Суд зазначив: "…з огляду на суму, отриману позивачем за відчуження автомобіля, фактична вартість цього автомобіля після пошкодження становить 300 000,00 грн. Належних доказів іншої вартості автомобіля "BMW Х6", державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , після ДТП матеріали справи не містять; оскільки звітом від 26 червня 2018 року № 258/06-18 встановлено, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП, що також підтверджується поясненнями експертів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , то апеляційний суд зробив правильний висновок, що фактичний розмір завданої позивачу шкоди внаслідок пошкодження у ДТП його автомобіля становить 514 284,66 грн (814 284,66 грн 300 000,00 грн); цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована в АТ "СК "Країна" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7823854, ліміт відповідальності за майнову шкоду 100 000,00 грн, франшиза 0 грн (т.4 а.с. 80). Отже, апеляційний суд правильно вважав, що з урахуванням положень статті 1194 ЦК України сума матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1, повинна бути зменшена на суму страхового ліміту (100 000,00 грн) та становить 414 284,66 грн".

Також, апеляційний суд вважає, що суд не може ухвалити рішення про стягнення всієї суми матеріального збитку (406 293,30 грн) з одночасним зобов`язанням позивача після відшкодування йому збитків передати пошкоджений автомобіль відповідачу, адже в такому разі рішення буде ухвалено під умовою, тобто буде пов`язано виконання рішення суду з фактом повернення пошкодженого автомобіля. Процесуальним законом зазначене не передбачено, більш того, як вказувалось, відповідач до ухвалення рішення ставив питання передачі залишків пошкодженого транспортного засобу. При цьому слід враховувати роз`яснення, надані судам у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", про те, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України 2004 року.

Відтак, як вважає апеляційний суд, сума відшкодування, належного з відповідачки ОСОБА_3 , має розраховуватись наступним чином: 406 293,30 грн (ринкова вартість до ДТП) + понесені витрати на послуги евакуатора у розмірі 2 500,00 грн 105 700,00 грн (вартість залишків пошкодженого ТЗ) 260 000,00 грн (виплачене страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності) = 43 093,30 грн.

Як правильно зазначено у скарзі, стягнення повної вартості транспортного засобу до ДТП (260 000,0грн + 146 293,30 грн) призводить до безпідставного збагачення позивача на суму вартості залишків транспортного засобу в розмірі 105 700,00 грн, які залишились у його розпорядженні.

У своїй апеляційній скарзі адвокат Ювченко Андрій Васильович, який діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначив, що розмір матеріальної шкоди (261 594,49 грн) розраховано, виходячи з такого: вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно долученого до позову висновку експертного дослідження № ЕД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 року 415 459,53 грн страхове відшкодування 160 000,00 грн + вартість проведення експертизи 3 634,96 грн + послуги евакуатора 2 500,00 грн. При цьому він зазначив, що позивачі отримали від відповідача ПАТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" страхове відшкодування на суму 260 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає такий розрахунок неправильним, адже він не враховує те, що позивачі отримали страхове відшкодування в розмірі 260 000,00 грн, що визнали самі позивачі, а не 160 000,00 грн, не враховує те, що правомірним є взяття за доказ на підтвердження розміру матеріальних збитків саме Звіту №37444 від 08.01.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, який зроблено з урахуванням виконання страховиком обов`язку щодо визначення розміру збитків, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу після аварійного пошкодження станом на 28.12.2023 року становить 406 293,30 грн. Крім того, при обрахунку розміру завданої шкоди всупереч положенням норм матеріального права, позивачами не враховано вартість залишків пошкодженого транспортного засобу в сумі 105 700,00 грн, які залишились у позивача.

Щодо відшкодування моральної шкоди

Щодо вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини справи та дав належну оцінку зібраним доказам по справі, врахував вину відповідачки у пошкодженні належного позивачці ОСОБА_1 автомобіля, позбавлення позивачів звичного способу життя, тривалість душевних страждань тощо, доведені обставини, а тому прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн та на користь позивача ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що з урахуванням роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.5 постанови від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (про необхідність при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди виходити з засад розумності, виваженості та справедливості), слід погодитися з рішенням суду першої інстанції відносно часткового задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Відповідачка по суті погоджується з рішенням суду в цій частині, жодних доводів в апеляційній скарзі на спростування висновків суду першої інстанції щодо вказаних обставин нею не наведено.

Щодо доводів апеляційних скарг

Доводи апеляційної скарги адвоката Шевченка Антона Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_4 , підлягають частковому задоволенню, а саме при обрахунку розміру завданої шкоди слід враховувати вартість залишків пошкодженого транспортного засобу в сумі 105 700,00 грн.

В іншій частині вказані доводи про необхідність зменшення стягнутої суми на відшкодування матеріальної шкоди з 148 793,30 грн до 40 593,3 грн не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не враховують понесені позивачами витрати на послуги евакуатора у розмірі 2 500,00 грн, які документально підтверджені та які підлягають стягненню згідно з вимогами закону (п.30.2 ст.30 Закону України № 1961-IV, ст.28 Закону України від 21.05.2024 року № 3720-IX).

Доводи апеляційної скарги адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належним доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на помилковість відхилення судом Висновку експертного дослідження № ЕД-19/122-24/588-АВ від 01.03.2024 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу становить 415 459,53 грн, а також на неврахування судом належного розміру матеріальної шкоди (261 594,49 грн). При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що кожен із наданих сторонами висновків не містить даних про те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, з того, що в ході розгляду справи сторонами не було заявлено клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, враховуючи подані сторонами звіти, які містять різну оцінку завданого матеріального збитку, а також те, що саме Звіт №37444 від 08.01.2024 року, відповідно до якого розмір матеріального збитку становить 406 293,30 грн, було зроблено з урахуванням виконання страховиком обов`язку щодо визначення розміру збитків. Також при цьому апеляційний суд виходить з того, що розрахунок матеріального збитку, зроблений позивачами, не враховує те, що позивачі отримали страхове відшкодування в розмірі 260 000,00 грн, що визнали вони самі, а не 160 000,00 грн, не враховує те, що при такому своєму обрахунку розміру завданої шкоди позивачами не враховано вартість залишків пошкодженого транспортного засобу в сумі 105 700,00 грн, які залишились у позивача.

Також підлягають залишенню поза увагою й посилання на помилковість висновків суду про те, що зазначена у позові сума моральної шкоди у розмірі 200 000, 00 грн. (по 100 000,00 грн. на кожного позивача) є явно завищеною. При цьому апеляційний суд враховує те, що суд першої інстанції при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди врахував усі обставини та докази. Також апеляційний суд враховує й те, що моральної шкоди завдано 21.12.2023 року в населеному пункті, який перебуває в зоні бойових дій, при цілодобових обстрілах, що позначається на стані населення, яке там проживає. Сама відповідачка, 09 вересня 1958 року, на момент ДТП й на теперішній час є особою похилого віку, яка також зазнає щоденних потерпань від ворожих обстрілів, проживаючи в місті Херсоні.

Висновки суду апеляційної інстанції

Таким чином, апеляційну скаргу адвоката Шевченка Антона Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_4 , слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції, на підставі ч.1 ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, слід змінити в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 148 793,30 грн, зменшивши розмір стягнутої суми з 148 793,30 грн до 43 093,30 грн. Відповідно апеляційна скарга адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

Щодо судових витрат у зв`язку зі сплатою судового збору, понесених позивачкою ОСОБА_1

У позові до ПрАТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" відмовлено, а тому судові витрати покладаються на позивачку.

Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди до відповідачки ОСОБА_3 (261 594,49 грн) в результаті апеляційного перегляду справи задоволено на 16,47% (43 093,30 грн х 100 : 261 594,49 грн). Відтак, з відповідачки на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у зв`язку зі сплатою 2 092,75 грн судового збору за подання позовної вимоги майнового характеру у розмірі 344,67 грн (2 092,75 грн х 16,47%).

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди до відповідачки ОСОБА_3 (100 000,00 грн) в результаті апеляційного перегляду справи залишились задоволеними на тому ж рівні, що в суді першої інстанції, а саме на рівні 10% (10 000,00 грн х 100 : 100 000,00 грн). Відтак, з відповідачки на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у зв`язку зі сплатою 2 422,40 грн судового збору за подання позовної вимоги немайнового характеру у розмірі 242,24 грн (2 422,40 грн х 10%).

Отже, загалом з відповідачки на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позову майнового й немайнового характеру у розмірі 586,91 грн (344,67 грн + 242,24 грн).

Таким чином, оскаржуване рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді сплаченого судового збору слід змінити, зменшивши розмір стягнутих судових витрат у вигляді сплаченого судового збору з 1 432,60 грн до 586,91 грн.

Щодо судових витрат у зв`язку зі сплатою судового збору, понесених позивачем ОСОБА_2

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди до відповідачки ОСОБА_3 (100 000,00 грн) в результаті апеляційного перегляду справи залишились задоволеними на тому ж рівні, що в суді першої інстанції, а саме на рівні 5% (5 000,00 грн х 100 : 100 000,00 грн). Відтак, з відповідачки на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у зв`язку зі сплатою 2 422,40 грн судового збору за подання позовної вимоги немайнового характеру у розмірі 121,12 грн (2 422,40 грн х 5%).

Таким чином, підстав для зміни рішення суду першої інстанції в цій частині не вбачається.

Керуючись ст.367, п.п.1, 2 ч.1 ст.374, ст.375, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Шевченка Антона Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_4 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 червня 2025 року, задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 червня 2025 року змінити:

--- в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 148 793,30 грн, зменшивши розмір стягнутої суми з 148 793,30 грн до 43 093,30 грн (сорока трьох тисяч дев`яносто трьох гривень 30 коп);

--- в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 432,60 грн, зменшивши розмір стягнутих судових витрат у вигляді сплаченого судового збору з 1 432,60 грн до 586,91 грн (п`ятсот восьмидесяти шести гривень 91 коп).

В решті це рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повної постанови 02 вересня 2025 року

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська