УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Колесник С.А.,

при секретарі - Смаль Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , -

Встановив:

До суду надійшло вказане подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Ю.Д., в якому він просить:

1. Тимчасово заборонити громадянці України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у виїзді за кордон (без вилучення закордонного паспорту) - до виконання зобов`язань покладених на неї за виконавчим листом 953/13426/20, виданим 08.12.2022 року Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 271842,15 грн.

2. Покласти обов`язки виконання рішення на Адміністрацію Державної прикордонної служби України;

3. Після набрання чинності рішення видати копію для направлення до Адміністрації Державної прикордонної служби України для виконання.

В обгрунтування вказаних підстав посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця Пашкова Ю.Д. перебуває виконавче провадження №72448567 з виконання виконавчого листа № 953/13426/20 виданого 08.12.2022 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду, спричинену внаслідок дорожньо- транспортної пригоди у сумі 271 842,15 грн. з них: матеріальна шкода у розмірі 234 132 грн., моральна шкода 20 000 грн., витрати на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження у розмірі 2 637,60 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 15 072,55грн.

05.08.2023 приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження №72448567 (далі - ВП) з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Доказом направлення на адресу боржника постанов про відкриття виконавчого провадження є поштові квитанції.

Також, 05.08.2023 року приватним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду були винесені постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна, а саме: було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить Боржнику та внесено відповідні обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до Державного реєстру речових прав.

В подальшому, під час виконання вказаного рішення приватним виконавцем встановлено, що боржник має 5 відкритих рахунків в банківських установах, а саме: АТ КБ «ПРИВАТБАНК, на які постановою приватного виконавця від 05.08.2023 року було накладено арешт. У межах відкритого ВП з Боржника було стягнуто 58 599,60 грн. На день подання на зазначених рахунках боржника відсутні кошти для покриття вимог стягувача. Відповідно до повідомлення Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - відсутні дані про отримання доходу Боржником. Згідно відповіді МВС України, за Боржником не зареєстровані транспортні засоби. Відповідно до відповіді в особистому кабінеті ДП "Держреєстри України" у розділі «реєстр сільськогосподарської техніки» за Боржником не зареєстровані с/г машини та механізми. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна в порядку доступу приватних виконавців за Боржником нерухомого майна не зареєстровано. Згідно відповіді ДПСУ на запит приватного виконавця щодо перетину Боржником державного кордону за період 05.08.2023 - 11.08.2025: Боржник п`ять разів перетинав державний кордон України.

Приватним виконавцем на адресу боржника були направлені виклики з вимогою з`явитись на прийом до приватного виконавця, проте, на теперішній час, боржником не виконано своїх обов`язків як сторони виконавчого провадження: жодного разу Боржник до приватного виконавця не з`являвся, будь-яких усних чи письмових пояснень відносно невиконання своїх грошових зобов`язань перед стягувачем не надав, декларацію про доходи та майно приватному виконавцю не направив, про що приватним виконавцем було складено відповідні акти.

Тобто, Боржниці відомо про рішення суду щодо покладення на неї грошових зобов`язань, відкриття виконавчого провадження, та те, що вона свідомо ухиляється від належного виконання, не повідомляє про своє місцезнаходження, порушує права та інтереси стягувачів, ігнорує вимоги приватного виконавця та неодноразово, з моменту відкриття ВП, перетинає державний кордон України.

Станом на 12.08.2025 року проведених виконавчих дій, які вживались, в спосіб передбачений законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на погашення заборгованості по виконавчому провадженні № 72448567 від 05.08.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 271842,15 грн. недостатньо.

Зазначає, що боржник, маючи не погашену заборгованість, умисно ухиляється від виконання зобов`язань щодо сплати грошових коштів за судовим рішенням, в тому числі, п`ять разів перетинав державний кордон України з моменту відкриття ВП, а також, будучи обізнаним про судове рішення про стягнення боргу з нього боргу та про початок примусового виконання рішення не здійснив жодних дій на добровільне погашення заборгованості. Тому, як засіб забезпечення виконання судового рішення, слід тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України до виконання ним зобов`язань за судовим рішенням. Таке обмеження Боржника у праві виїзду за межі України передбачено законом і є необхідним у демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб - стягувача, та відповідатиме конвенційним принципам.

Станом на 12.08.2025 року заборгованість по вищевказаному провадженні складає 243 106.76 грн.

За вимогами ч.4 ст. 441 ЦПК України, суд розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб. Приватний виконавець Пашков Ю.Д. в судове засідання не з`явився, 03.09.2025 направив до суду лист про розгляд подання без його участі за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подання приватного виконавця, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 7 023,00 (сім тисяч двадцять три) гривні. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження у розмірі 2 637 (дві тисячі шістсот тридцять сім) грн. 60 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 860 (вісімсот шістдесят) грн. 22 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 19 469 грн. 12 коп.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27.10.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2021 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 271842,15 грн. з них: матеріальна шкода у розмірі 234132 грн., моральна шкода 20000 грн., витрати на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження у розмірі 2 637, 60 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 15072,55 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 6418,86 грн. Судові витрати у ромірі 1579,72 грн. віднести за рахунок держави. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 4147,50 грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

08.12.2022 представником позивача отримано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду, який пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Пашкову Ю.Д., за яким 05.08.2023 відкрито виконавче провадження ВП №72448567.

Докази, щодо направлення приватним виконавцем копії вказаної вище постанови сторонам виконавчого провадження та отримання її останніми, зокрема, опису вкладення (форма107), зі змісту якого вбачалося б найменування документу, що був направлений боржнику приватним виконавцем, а також рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (форма 119) з особистим підписом боржника, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право на свободу пересування є фундаментальним правом природно-правового походження та складається із таких основних складових: право фізичної особи на в`їзд і на виїзд з території країни, на якій вона перебуває, право вільного пересування у межах цієї території, у тому числі право на вільний вибір місця проживання. Це конституційне право належить всім фізичним особам: громадянам України, іноземцям та особам без громадянства.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом пункту 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року із змінами виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

В статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема, якщо боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Обов`язковою умовою для звернення державного виконавця з відповідним поданням є ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, таким чином, аналізуючи дану норму державний виконавець при зверненні до суду з відповідним поданням, зобов`язаний обґрунтувати та надати відповідні докази ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

В силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Із аналізу вказаних вище норм чинного законодавства, а також роз`яснень судів вищої інстанції, зокрема роз`яснень ВСУ, викладених у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», можна зробити висновок, що під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме на державного чи приватного виконавця покладається тягар доказування ухилення боржника від виконання рішення суду.

Разом з тим, в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, подання про обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України не містить в собі обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань та інформації про перетинання боржником державного кордону України, відсутні будь-які докази на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду громадян України» та статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, надані приватним виконавцем матеріали подання містять фактичні дані щодо перебігу вчинених ним дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, однак не містять доказів про вчинення боржником саме умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього приватним виконавцем у зв`язку з примусовим виконання рішення Київського районного суду м.Харкова.

Отже, заявником не надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу, його наміру ухилитися від виконання покладених на нього зобов`язань та переховування від виконавчих органів, а сама по собі наявність невиконаного рішення не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржниці.

З огляду на викладене, звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду, є передчасним.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 260, 261, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 - відмовити.

Роз`яснити приватному виконавцю, що він не позбавлений права в процесі виконавчого провадження на повторне звернення до суду із спірного питання у випадку вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали виготовлено 04 вересня 2025 року.

Суддя - С.А.Колесник