Провадження 2/127/5852/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

03.12.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості спільного майна подружжя.

18.07.2025 року позивач подала заяву про зменшення позовних вимог.

Позов мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 23.10.2019 року.

23.12.2021 року вони за спільні кошти придбали автомобіль Volkswagen Golf, 2001 р.в., право власності на який було зареєстроване за ОСОБА_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 року шлюб був розірваний.

В листопаді 2024 року з відповіді ТСЦ МВС, адресованої адвокату, позивач дізналась, що в період шлюбу 03.11.2023 року відповідач ОСОБА_2 без її згоди відчужив автомобіль. При цьому відповідач продовжує користуватись спільним автомобілем, що вказує на те, що формальне відчуження вчинене з метою уникнення розподілу спільно нажитого майна.

Враховуючи, що вартість проданого автомобіля оцінена експертом в сумі 163 545 грн., на підставі ст.ст. 60, 71, 364 ЦК України позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості частки спільного майна подружжя - автомобіля «Volkswagen Golf», 2001 р.в., в сумі 81 772,50 грн., а також судові витрати.

13.12.2024 року відкрите спрощене провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості спільного майна подружжя (а.с. 26).

06.03.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, з КНП «ЦПМСД № 5» витребувано інформацію щодо лікування ОСОБА_2 (а.с. 44-45).

08.04.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі (а.с. 62).

08.04.2025 року постановлена ухвала про призначення у справі авто товарознавчої експертизи, провадження у справі зупинено (а.с. 61).

14.07.2025 року відновлене провадження у справі в зв`язку з надходженням висновку експерта.

03.09.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Пунько І.В. уточнені позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Додатково повідомила, що в листопаді 2024 року, після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 дізналась, що в листопаді 2023 року ОСОБА_2 без відома ОСОБА_1 перереєстрував автомобіль на нового власника з метою уникнення поділу майна подружжя, тому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки автомобіля в сумі 81 772,50 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повідомила, що припинили ведення спільного господарства із ОСОБА_2 в серпні 2024 року, але відповідач і до цього часу користується спільним автомобілем «Volkswagen Golf», тому вона не знала і не могла знати про його перереєстрацію на нового власника. Кошти від продажу в спільний бюджет не надходили, згоди на продаж автомобіля вона не давала. Вважає, що таким чином відповідач намагається уникнути поділу майна, тому просила стягнути на її користь грошову компенсацію її частки в сумі 81 772,50 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов, письмових пояснень не надавав. Неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи і про зупинення провадження у справі в зв`язку з тим, що за станом здоров`я не може приймати участь в засіданні. В задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі відмовлено, про що постановлені відповідні ухвали.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України і враховуючи повторну неявку суд розглянув справу у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення позивача і представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був зареєстрований 23.10.2019 року ВМВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис 2917 (а.с. 12).

В шлюбі народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 року шлюб сторін був розірваний (а.с. 13-15).

В судовому засіданні також встановлено, що в період шлюбу за спільні кошти подружжя був придбаний автомобіль «Volkswagen Golf», 2001 р.в.

01.11.2024 року ТСЦ МВС № 0541 на запит адвоката Пунько І. повідомив, що 03.11.2023 року транспортний засіб був перереєстрований на нового власника по договору купівлі-продажу № 0541/2023/4139653 від 03.11.2023 року, укладеному у ТСЦ 0541 (а.с. 17).

Згідно звіту про оцінку ТОВ «Експерт Компані+» станом на 24.06.2025 року орієнтовна ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Golf», 2001 р.в., становить 163 545 грн. (а.с. 64-74).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_1 зазначила, що автомобіль придбаний в період шлюбу за спільні кошти подружжя, тому в силу ст. 60 СК України автомобіль є спільною сумісною власністю і їх частки становлять по 1/2, але оскільки відповідач, продаючи даний автомобіль в період шлюбу, приховав від неї цей факт, на підставі ст. 70 СК України просила стягнути з ОСОБА_2 на свою корить грошову компенсацію в сумі 81 772,50 грн.

Правовідносини виникли між сторонами з приводу поділу майна, що належить на праві спільної сумісної власності, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України.

Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до п. 30 постанови рівність прав кожного із подружжя на володіння,

користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві

спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю

між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження

майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності,

передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного

сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив

його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі

іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або

приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Згідно матеріалів справи і пояснень учасників в судовому засіданні, було встановлено, що спірний автомобіль був відчужений ОСОБА_2 під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі 03.11.2023 року. Відповідач здійснив відчуження на свій розсуд, без згоди ОСОБА_1 , а доказів того, що кошти від продажу він використав в інтересах сім`ї і на потреби сім`ї, відповідач не надав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведені обставини і норми закону, суд вважає, що позивач надала належні і допустимі докази в обґрунтування позовних вимог, натомість відповідач не заперечив щодо позову і доказів не надав, тому позов підлягає задоволенню. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути компенсацію вартості частки спільного майна подружжя - автомобіля «Volkswagen Golf», 2001 р.в., в сумі 81 772,50

Оскільки позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн. (а.с. 6) і витрати по оплаті експертизи в сумі 1 500 грн. (а.с. 94) відповідно до ст. 141 ЦПК України загальна сума судових витрат 2 711,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 57, 60, 74 СК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки спільного майна подружжя - автомобіля «Volkswagen Golf», 2001 р.в., в сумі 81 772 (вісімдесят одна тисяча сімсот сімдесят дві) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 711,20 грн.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Повне рішення складене 05.09.2025 року.

Суддя: