Справа № 195/1327/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

28.08.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвої Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бердянськ, Україна, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Бердянськ, Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник заявника обґрунтовує заявлені вимоги тим, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом актового запису про народження, номер свідоцтва про народження НОМЕР_2 . Його батько, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бердянськ, про що 12 серпня 2025 року на бланку невизнаної Російської Федерації, Запорізької області, м.Бердянськ видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , зроблений актовий запис № 7.

У зв`язку із захопленням міст Бердянськ, Запорізької області бойовиками, встановленням на території міста влади невизнаної, відділи державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції України у місті Бердянськ не працюють, а будь-які акти (рішення, документи), видані органами, їх посадовими або службовими особами на тимчасово окупованій території, є незаконними, тому заявник не має можливості отримати належне свідоцтво про смерть батька.

Згідно з листом Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 №985/0/208-21 щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану під час розгляду судами зазначеної категорії справ не ґрунтується на положення чинного законодавства.

Представник заявника ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Заінтересована особа, належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується витягом актового запису про народження, номер свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с.9). Батько заявника, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бердянськ, про що 12 серпня 2025 року на бланку невизнаної Російської Федерації, Запорізької області, м.Бердянськ видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , зроблений актовий запис № 7.

На підтвердження зазначених обставин заявником також подано: ксерокопію паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 померлого (а.с.14); довідку про смерть № С-02430 від 12.08.2025 (а.с.34); свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданого 12.08.2025 Територіальним відділом ЗАГС міста Бердянська та Бердянського району Управління ЗАГС Запорізької області (а.с.33); фотокартки з місця поховання (а.с.19,30); довідку переселенця, де зазначено, що фактичне місце проживання заявника: АДРЕСА_1 , а зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.11-13).

Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми;

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми;

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Однак, документи надані суду заявником не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

У зв`язку з цим, наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику у справі для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах щодо отримання спадщини згідно законодавства України.

Статтями 315-319 Цивільного процесуального кодексу України передбачена можливість встановлення юридичного факту, що має значення, в судовому порядку.

Відповідно до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Крім того, суд зазначає, що на час ухвалення рішення м. Бердянськ Бердянського району Запорізької області знаходиться у переліку тимчасово окупованих територій, що визначені Верховною Радою України та є загальновідомим фактом, який згідно із ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування.

Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Окрім того, суд даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 12, 13,18, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), заінтересована особа Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України ( АДРЕСА_4 ) - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бердянськ, Запорізької області, Україна, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Бердянськ, Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. А. Кондус