РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/613/25

Провадження № 2/293/410/2025

02 вересня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черняхівської селищної ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

І. СУТЬ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, за змістом якого просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на земельні ділянки за кадастровим номером :10:000:0178, площею 3,3512 га, кадастровим номером :02:000:0012, площею 1,7637 га, що розташовані на території колишньої Видиборської сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщину, до якої увійшли дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровим номером :10:000:0178, площею 0,3512 га, та номером :02:000:0012, площею 1,7637 га, розташовані на території колишньої Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Позивач зазначає, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, постановою приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лазаренко А.П. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, котре залишилось після смерті ОСОБА_2 , оскільки ним не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори, та документи, які посвідчують право власності на земельні ділянки не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав, а Державні акти на право власності на земельні ділянки, що належали померлій, втрачені.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 28.05.2025 справа №293/613/25 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

Ухвалою суду від 29.05.2025 позовна заява залишена без руху із наданням позивачу строку на усунення недоліків позову.

02.06.2025 до суду надійшла заява позивача на виконання ухвали суду від 29.05.2025.

03.06.2025 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.07.2025.

Ухвалою від 08.07.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 15.07.2025.

Ухвалою від 15.07.2025 постановлено витребувати у приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лазаренко А.П. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с-щі Летичів Летичівського району Хмельницької області.

31.07.2025 до суду надійшла інформаційна довідка, що спадкова справа не відкривалась.

20.08.2025 ухвалою суду, підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 02.09.2025.

02.09.2025 позивач в судове засідання не прибув, згідно заяви від 15.07.2025 просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви від 08.07.2025, просив справу слухати у відсутності представника Черняхівської селищної ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні від 02.09.2026 суд склав вступну та резолютивну частину рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Батьками позивача ОСОБА_1 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Згідно із записом вчиненим Летичівським районним відділом внутрішніх справ УМВС України в Хмельницькій області, в паспорті громадянина України, ОСОБА_1 з 28.01.2004 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5,6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Летичів Хмельницької області померла ОСОБА_2 у віці 90 років (а.с.9).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Черняхівської селищної ради від 07.05.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно погосподарської книги №3 за 2001-2005 роки була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.13).

Відповідно до довідки виданої Летичівською селищною радою від 24.05.2023 року ОСОБА_2 проживала разом із сином, ОСОБА_1 , 1955 року народження за адресою АДРЕСА_2 (а.с.11,12). Крім того, за вказаною адресою проживали невістка ОСОБА_2 , внук та сваха.

За життя ОСОБА_2 набула у власність дві земельні ділянки з кадастровим номером :10:000:0178, площею 0,3512 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території колишньої Видиборської сільської ради, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №546694 від 29.05.2009 року, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-023 від 15.06.2023, та номер :02:000:0012, площею 1,7637 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Видиборської сільської ради, підтверджується копією Державного акту на право власності серії ЯБ №546696 від 29.05.2009 (а.с.15, 16-18, 30, 31-33).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81960808 від 23.07.2025, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась (а.с.71).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно зі статтями 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ

Пунктом 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Прийняття спадщини залежить виключно від волі спадкоємця; не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або не настання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Прийняття спадщини обумовлюється постійним спільним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем реєстрації матері ОСОБА_2 не може бути доказом того, що він не проживав разом зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Як випливає із п.3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання ОСОБА_1 із своєю матір`ю ОСОБА_2 на день смерті останньої, за адресою АДРЕСА_2 .

Щодо позовних вимог про визнання права власності за позивачем на спадкове майно ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що на ім`я ОСОБА_2 видані Державні акти на дві земельні ділянки з кадастровим номером :10:000:0178, площею 0,3512 га, та номером :02:000:0012, площею 1,7637га, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Видиборської сільської ради, що підтверджується відповідними Державними актами на право власності. Однак, право власності на вказані земельні ділянки ОСОБА_2 не зареєструвала в Державному реєстрі речових прав.

Після смерті ОСОБА_2 земельні ділянки площею 0,3512 га. та 1,7637га. які, враховуючи те, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась, прийняв її син ОСОБА_1 шляхом постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оформити право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості, оскільки ОСОБА_2 не зареєструвала право власності на земельні ділянки площею 0,3512 га. та 1,7637 га., що розташовані на території колишньої Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, та втратила Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №546694 від 29.05.2009 року та Державний акт серії ЯБ №546696 від 29.05.2009.

Позивач не має іншої можливості одержати чи відновити оригінали втрачених документів, а відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність державної реєстрації права власності на нього позбавляє його можливості оформити спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

Отже, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України.

Враховуючи, що спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0178 площею 0,3512 га, що розташована на території колишньої Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0012, площею 1,7637 га, що розташована на території колишньої Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

Черняхівська селищна рада, адреса місцезнаходження: 12301, Житомирська область, Житомирський район, с-ще Черняхів, Майдан Рад, 1,

Повне рішення складено та підписано 08.09.2025.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ