Провадження № 2-н/554/4082/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Сініцин Е.М., розглянувши заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Полтави надійшла заява ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води, а також суму судового збору, відповідно до ст.ст.11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст. ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з наступним.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Всупереч вказаній нормі, заявником зазначено, що договірні умови, на яких здійснюється надання послуг боржнику, визначені індивідуальним договором, однак така позиція є хибною, оскільки норми статті 163 ЦПК України зобов`язують заявника надавати копію договору укладеного з боржником, а не з невизначеним колом осіб.

В ч.1 ст.626 ЦК України закріплено - Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України - Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що зазначено в ч.1 ст.634 ЦК України.

Заявником не викладені обставини про звернення боржника до заявника для укладення Публічного договору або його приєднання до договору, не зазначені докази, що підтверджують прийняття умов договору боржником, здійснення ним дій, що свідчать про погодження з умовами договору.

Надані заявником бланки індивідуальних договорів не є укладеними, відповідно не відповідають вимогам ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Тобто, суддя вважає, що до заяви не долучений договір, що встановлює права та обов`язки сторін, тому, в видачі судового наказу необхідно відмовити.

Також, суддя зазначає, що боржник має право на індивідуальне опалення, відповідно, доказом для винесення судового наказу може бути лише укладений договір між стягувачем та боржником.

Крім того, з наданого заявником до суду розрахунку заборгованості вбачається, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає відомості про стягнення з боржника суми у розмірі 14549,06 гривень, включно з інфляційними втратами та 3% річних, яка виникла за період часу з 01 квітня 2022 року по 31 липня 2025 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На стягувача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами неможливість подання заяви або позову в строк, передбачений ст.257 ЦК України, та поважність причин його пропуску.

Оскільки заява про видачу судового наказу подана до суду у серпні 2025 року, а заборгованість виникла в строк, що перевищує строк позовної давності, вважаю, що в заяві необхідно відмовити.

В п. 5 ч.1 ст.165 ЦПК України закріплено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Надані заявником докази у своїй сукупності не надають можливості впевнитись у безспірності заборгованості, крім того неможливо встановити період виникнення заборгованості, відтак із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу .

Згідно ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачене надання строку для усунення недоліків, суд вважає за необхідне в заяві про видачу судового наказу - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.163, 164, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води, а також суми судового збору, відповідно до ст.ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Е.М. Сініцин.