КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4371/2025
справа №755/4446/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Титаренком Володимиром Миколайовичем, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Марфіної Н.В., повне судове рішення складено 09 жовтня 2024 року,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У березні 2024 року ТОВ "Євро-Реконструкція" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності, з 01 липня 2014 року є суб`єктом господарювання з постачання теплової енергії. Позивач здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 , у тому числі і кв. 47 у м. Києві .

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511).

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» 13 жовтня 2021 року.

Договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно-правовими актами на момент виникнення заборгованості, між відповідачами та позивачем не було укладено, а також заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів споживачами послуг та мешканцями вказаної квартири з метою їх ідентифікації до ТОВ «Євро-Реконструкція» не надавалася.

Згідно даних реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , значиться зареєстрованим місце постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно вказані особи є споживачами комунальних послуг, що надаються до квартири.

Вказує, що відповідачі з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії та з січня 2016 року за послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01 лютого 2024 року в розмірі 55 268,78 гривень (теплова енергія 31 815,56 гривень, гаряча вода 23 456,22 гривень).

У зв`язку із невиконанням грошового зобов`язання із відповідачів на підставі статті 625 ЦК України підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 14 533,66 гривень та 3% річних у розмірі 4 515,43 гривень.

Загальний розмір заборгованості становить 74 317,87 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ "Євро-Реконструкція" заборгованість за отримані послуги централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послугу постачання гарячої води у розмірі 55 268,78 гривень, інфляційні втрати у розмірі 14 533,66 гривень та 3% річних у розмірі 4 515,43 гривень. Стягнути судові витрати.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ "Євро - Реконструкція" заборгованість за постачання гарячої води за період січня 2016 року по січень 2024 року у розмірі 23 304,62 грн; за послуги за централізоване опалення/надання теплової енергії за період з січня 2016 року по січень 2024 рік у розмірі 31 685,99 грн, 3% у розмірі 4 515,43 грн та інфляційні збитки у розмірі 14 533,66 грн, а всього 74 039,70 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ "Євро - Реконструкція" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 500,33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Євро - Реконструкція" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 500,33 грн.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою за ОСОБА_2 значиться відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідачі не заперечили той факт, що вони проживають за вказаною адресою. Отже, такі є споживачами послуг.

Суд зазначив, що станом на 30 листопада 2023 року діяв Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року №151.

Суд зазначив, що додатком до Порядку визначається відхилення від показників для надання послуги з централізованого опалення, якщо температура в приміщеннях нижча ніж нормативна передбачається зменшення плати за надані послуги на 5 % за кожен градус відхилення від 18 градусів. Крім того, додатком до Порядку визначається відхилення від показників для надання послуги з надання гарячого водопостачання, якщо температура гарячої води від 40 до 44 градусів, плата за надані послуги зменшується на 30 %.

Суд зменшив розмір плати за надання послуг з централізованого опалення за листопад 2023 року на 15%, враховуючи відхилення від нормативної на 3 градуси.

Суд першої інстанції навів власний розрахунок, відповідно до якого сума стягнення за листопад 2023 року:

за послуги із постачання теплової енергії становить суму у розмірі 717,20 грн, яка розраховується за наступною формулою: 843,77 (сума нарахована за листопад 2023 року) - (843,77 грн * 15% (відхилення від нормативів) /100);

за постачання гарячої води суму у розмірі 353,60 грн, яка розраховується за наступною формулою: 505,33 (сума нарахована за листопад 2023 року) - (505,33 грн. * 30% (відхилення від нормативів) /100).

Отже, суд першої інстанції стягнув заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період січня 2016 року по січень 2024 року у розмірі 23 304,62 грн; за послуги за централізоване опалення/надання теплової енергії за період з січня 2016 року по січень 2024 року у розмірі 31 685,99 грн, три відсотки річних у розмірі 4 515,43 грн та інфляційні збитки у розмірі 14 533,66 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Титаренко В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, не врахування нормативно-правових актів, які діяли станом на дату подання позовної заяви, так і на дату ухвалення оскаржуваного рішення.

Вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні проігнорував надані відповідачем звернення до різних державних органів (Керуюча компанія Дніпровського району м. Києва, Служби безпеки України, Київської міської державної адміністрації, Національній комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), вказавши, що такі скарги не можуть братися до уваги, оскільки мали бути спрямовані безпосередньо виконавцю послуг - ТОВ «Євро-Реконструкція». Проте така аргументація є помилковою, адже звернення до інших інстанцій стали вимушеним заходом у відповідь на бездіяльність самого виконавця послуг. Таким чином, наведені докази підтверджують саме факт неналежного надання послуг і відмова суду враховувати ці обставини суперечить принципу справедливого суду та змагальності сторін.

Суд фактично встановив факт низької якості послуг (температура теплоносія - 26-31°C, температура в приміщеннях - 15-16 °C, температура гарячої води - 41°C), проте не надав жодної правової оцінки цим фактам. Такі обставини однозначно свідчать про неналежне виконання зобов`язань надавачем послуг, що суперечить частині 3 статті 16 та частині 3 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Вказує на безпідставність нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Суд задовольнив позов у частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат до 23 лютого 2022 року, посилаючись на практику Верховного Суду. Однак застосування такої практики є необґрунтованим у конкретних обставинах справи, оскільки вона не враховує дію спеціального закону ? Закону № 530-ІХ, яким на час дії карантину заборонялося нараховувати штрафи, пеню, неустойку тощо за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг.

Зазначені обмеження діяли з 11 березня 2020 року по 01 липня 2023 року. Проте позивач продовжував здійснювати нарахування в цей період, що суперечить імперативним нормам Закону № 530-ІХ. Такі дії також були предметом розгляду Антимонопольного комітету України, який встановив порушення законодавства про захист економічної конкуренції у подібній справі щодо КП «Київтеплоенерго».

Посилається на справу №752/24896/20, у якій Київський апеляційний суд 21 липня 2021 року зазначив, що нарахування 3% річних під час карантину є незаконним і порушує норми матеріального права.

Уважає, що стаття 625 ЦК України, на яку посилався суд, є загальною нормою, яка застосовується до зобов`язань між суб`єктами господарювання. У даному випадку йдеться про споживання комунальних послуг фізичними особами, де пріоритет має спеціальний закон ? №530-ІХ.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вимог позову відмовити в повному обсязі.

Розподілити судові витрати.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

24 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ТОВ "Євро-Реконструкція" на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву вказує на хибність доводів апеляційної скарги.

Вказує, що товариство отримувало відзиву відповідача на позовну заяву, внаслідок чого було позбавлено можливості викласти свої заперечення та доводи.

Зазначає, що до ТОВ "Євро-Реконструкція" звертався мешканець квартири АДРЕСА_4 із заявою від 03 грудня 2023 року з проханням здійснити перевірку якості надання комунальних послуг мешканцям будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки складено акт комісійного обстеженні системи центрального опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 07 грудня 2023 року, підписаний представником ЖЕД-410 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва та інспектором ВТІ ТОВ "Євро-Реконструкція". Під час комісійного обстеження установлено, що параметри теплоносія на межі централізованих інженерно-технічних систем та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку відповідають температурному графіку і гідравлічному режиму роботи теплових мереж та вимогам, установленим Законом України "Про житлово-комунальні послуги", порушень в режимі надання послуг з централізованого опалення не виявлено.

Зазначає, що згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" перерахунок обсягів наданих послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження якості здійснюється виключено за умови відсутності в будинку вузла комерційного обліку теплової енергії - відсутності даних про фактичні обсяги споживання теплової енергії (послуги), визначених на підставі показань вузла комерційного обліку, а саме, за умови, коли проведення нарахувань здійснюється згідно договірного теплового навантаження будівлі або нормативів (норм) споживання послуги (централізовано опалення).

Зазначає, що за результатом перевірки вхідної кореспонденції за період 2023 року - 2024 року жодного акту-претензії, оформленого відповідно до статті 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» та Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, направленого від мешканців квартири АДРЕСА_1 на адресу ТОВ "Євро-Реконструкція" зафіксовано не було.

Щодо доводів скаржника про те, що судом першої інстанції не надано оцінки неналежному наданню послуги вказує, що такі суперечать змісту оскаржуваного рішення, оскільки суд першої інстанції проаналізував ці доводи відповідача та надав їм належну оцінку.

Щодо нарахування інфляційних втрат на трьох відсотків річних вказує, що такі за своєю природою не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання, тому підлягають стягненню із відповідачів.

Звертає увагу, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснено до 23 лютого 2022 року, тобто лише на ту заборгованість, що виникла до введення на території України правового режиму воєнного стану.

Мотивуючи наведеним, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

5. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

Згідно пункту 1.1 Статуту Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" створене учасниками та здійснює свою діяльність на підставі Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про товариство з обмеженою відповідальністю» та інших нормативних актів, чинних на території України, а також цього статуту.

Згідно пункту 3.1 Статуту Товариство здійснює господарську діяльність з метою задоволення суспільних потреб у продукції, роботах та послугах, а також отримання прибутку і реалізації на основі одержаного прибутку соціальних та економічних інтересів учасників та членів трудового колективу Товариства.

Основні види господарської діяльності Товариства визначені пунктом 3.3. Статуту, зокрема, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 16-18).

На підставі рішення №198 від 01 червня 2012 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" видано ліценцію. Вид господарської діяльності - постачання теплової енергії (а.с. 19).

Згідно даних витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих / знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 за період з 30 січня 2017 року по 22 січня 2024 року убачається, що за вказаною адресою з 24 жовтня 1989 року зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Матеріали справи містять заяви мешканців будинку АДРЕСА_1 від 18 листопада 2022 року та 06 грудня 2022 року, адресовані Керуючій компанії Дніпровського району м. Києва, щодо не якісного надання послуг (а.с. 38, 39). Крім цього матеріали справи містять колективне звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 від 06 грудня 2022 року з проханням провести перерахунок плати за послуги централізованого опалення (а.с. 40).

Також матеріали справи містять звернення голови Домового комітету до Служби безпеки України від 19 листопада 2022 року та НКРЕНКП від 11 січня 2023 року із вимогою сприяння мешканцям будинку у вирішенні питання щодо опалення та дотримання графіків відключення електричної енергії (а.с. 41, 42).

Крім цього, мешканці будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , звернулись до Київського міського голови, директора ТОВ "Євро-Реконструкція", директора Департаменту енергозбуту ТОВ "Євро-Реконструкція" із колективною скаргою з вимогою здійснити перевірку якості надання послуг з теплопостачання, здійснити забір теплоносія, здійснити замір температури у квартирах у будинку, забезпечити надання послуг з теплопостачання та з постачання гарячої води на належному рівні.

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII унормовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно статей 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води в спірний період (січень 2016 року - січень 2024 року) по 02 лютого 2022 року були врегульовані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила №630). З 02 лютого 2022 року відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690.

Враховуючи викладене, апеляційний суд уважає, що відповідачі у справі у розумінні положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII є споживачами послуг, відтак зобов`язані сплачувати отримані фактично послуги, у зв`язку з чим позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Із змісту оскаржуваного рішення убачається, що судом першої інстанції при наданні оцінки доводам відповідача про надання неналежної якості послуг ураховано Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року №151.

Так, суд першої інстанції врахував доводи відповідача щодо неякісного надання послуги та із застосуванням положень додатку до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості зменшив розмір заявлених позивачем вимог по оплаті послуг з постачання гарячої води та постачання теплової енергії за листопад 2023 року.

Так, судом відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року №151, зменшено розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів, за листопад 2023 року з постачання теплової енергії на 15%, з постачання гарячої води на 30%.

Належних та допустимих доказів на підтвердження фактів ненадання або надання комунальних послуг неналежної якості, оформлення претензії у відповідності до статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIIIматеріали справи не містять.

Отже, судом першої інстанції надано належну оцінку доводам відповідача в цій частині та зменшено розмір заборгованості. Доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів уважає необґрунтовані та такими, що спростовуються змістом рішення суду першої інстанції.

Доводів щодо не згоди із проведеним судом першої інстанції перерахунком апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги в частині нарахування інфляційних втрат на 3% річних відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

Згідно даних розрахунку заборгованості за постачання гарячої води за період із січня 2016 року по січень 2024 року убачається, що інфляційні втрати та 3% нараховані на період із січня 2016 року по березень 2022 року та становлять 1 751,17 гривень та 5 828,32 гривень відповідно (а.с. 6-7).

Згідно даних розрахунку заборгованості за постачання теплової енергії за період із січня 2016 року по січень 2024 року убачається, що інфляційні втрати та 3% нараховані на період із січня 2016 року по березень 2022 року та становлять 2 764,26 гривень та 8 705,34 гривень відповідно (а.с. 8-9).

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (№530-ІХ від 17 березня 2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року зі змінами "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19" з 03 квітня 2020 року на всій території України запроваджено карантин, який діяв до 30 червня 2023 року.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частинами 1 та 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що на період дії карантину заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17 березня 2020 року передбачено звільнення боржника під час дії карантину та протягом 30 днів після його закінчення від сплати неустойки. Водночас у цьому законі не міститься положень щодо звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України.

Таким чином, незалежно від дії карантину боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити інфляційні втрати за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, оскільки вказаним Законом питання звільнення від таких платежів не врегульовано. Посилання скаржника на постанову Київського апеляційного суду у справі №752/24896/20 від 21 липня 2021 року колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та зроблено обґрунтований висновок про те, що із відповідачів підлягає стягненню борг з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Ураховуючи положення статті 141 ЦПК України та залишення апеляційної скарги без задоволення відсутні підстави для розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану адвокатом Титаренком Володимиром Миколайовичем, залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова