Справа № 462/8134/24
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

02 вересня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді: Постигач О. Б.

при секретарі: Глушко С. І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна без розгляду та скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова на стадії підготовчого судового засідання перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.04.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

02.09.2025 року на адресу суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду та скасування заходів забезпечення позову на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у якій остання також просила проводити розгляд даної заяви без її участі.

У підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву та матеріали справи, в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання. Подання заяви про відкликання позову (заяви) є правом позивача (заявника), яке не може бути обмежено судом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

Отже, подання заяви про залишення позову без розгляду є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Закріплене за позивачем право на подання такої заяви є абсолютним. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Суд зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням. Тобто, суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті.

Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 29 червня 2021 року у справі № 505/3083/13-ц, від 04 квітня 2022 року у справі № 441/1609/19, від 19 липня 2022 року у справі № 388/1029/20, Верховним Судом у постанові від 23 листопада 2022 року у справи № 759/14677/21.

Крім того, закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19.

Таким чином, оскільки позивачкою у добровільному порядку у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, подано заяву про залишення позову без розгляду і це не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про залишення позову без розгляду.

Водночас суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Поряд з цим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачкою також було подано на розгляд суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.10.2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0836 га, кадастровий номер - :04:001:0692 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Згідно з приписами ч. ч. 1, 9, 10 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 регламентовано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Також роз`яснено, що підставою для скасування заходів забезпечення позову також є випадки, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Таким чином, забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Фактичний аналіз вищевказаних приписів свідчить про те, що правовий інститут скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях відпала.

З урахуванням вищенаведеного, заходи забезпечення позову застосовані на підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 25.10.2024 року підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 13, 158, 257, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі № 462/8134/24, вжиті на підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 25.10.2024 року шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0836 га, кадастровий номер - :04:001:0692 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Роз`яснити позивачці, що відповідно до ч. 2 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Постигач О. Б.