ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/160/25

Провадження № 22-ц/820/1483/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Ярмолюка О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року (суддя Шевчик О.М.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В січні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначалось, що 19 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5991659, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 10000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, який згідно графіку сплати кредитних коштів мала повернути 02 серпня 2023 року. У цей же строк відповідачка мала повернути нараховані за користування кредитом проценти та сплатити комісію.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.

28 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №103-МЛ, у відповідності до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 5991659 від 19 квітня 2023 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене, оскільки відповідачка в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань за договором кредиту № 5991659 від 19.04.2023, просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 39933 грн заборгованості, з яких: 9300 грн заборгованість за сумою кредиту, 28733 грн - заборгованість за відсотками, 1900 грн заборгованість за комісією.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 5991659 від 19.04.2023 в сумі 20500 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір в сумі 1242,70 грн.

Не погоджуючись із рішеннями суду першої інстанції, ТОВ «ФК «КредитКапітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні простроченої заборгованості за нарахованими процентами та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Зазначає, що відповідно до кредитного договору № 5991659 від 19.04.2023 позичальниця не повинна сплачувати на користь кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород кредитодавця не можуть бути збільшені кредитодавцем без згоди позичальниці. Дані умови чітко прописані у кредитному договор, що є підтвердженням того, що позичальниця надає свою згоду на укладення кредитного договору, позичальниця також погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною договору. При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5991659 від 19.04.2023 було передано позивачу від первинного кредитора

Вказує, що ініціювання укладення кредитного договору № 5991659 від 19.04.2023 здійснено ОСОБА_1 шляхом подання заяви на кредит. Наступним кроком є ознайомлення відповідачки з умовами кредитного договору та відображено в паспорті споживчого кредиту №5991659. У паспорті споживчого кредиту №5991659 у пункті 2.3 викладені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та інформація, щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача

Отже, укладення кредитного договору №5991659 від 19.04.2023 після ознайомлення з його умовами є правом відповідачки, а не її обов`язком. Так як, відповідачка підписала кредитний договір, то вона була ознайомлена з строком кредитування, розміром відсоткових ставок та умовами кредитування та передбачала наслідки укладеного кредитного договору № 5991659 від 19.04.2023.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивача.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків, в частині, яка є предметом апеляційного перегляду, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений сторонами договору розмір відсотків є несправедливим в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, адже тіло кредиту становить лише 9300 грн.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 19 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5991659. (а.с. 7-12)

Згідно з умовами договору, ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 10000 грн строком на 105 днів, 105 днів з 19.04.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, поточний період складає 90 днів, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 3000 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 27000 грн, які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок НОМЕР_1 .

Кредитний договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п.6.1 договору).

Відповідно до відомостей, наданих АТ КБ «Приватбанк» від 17.03.2025, 19.04.2023 ТОВ «Мілоан» на рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_1 здійснено переказ коштів в сумі 10000 грн. (а.с.65).

28 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №103-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5991659 від 19.04.2023 (а.с.18-24, 29 на звороті).

На підтвердження оплати за договором відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023, позивачем надано платіжну інструкцію № 72463 від 28.08.2023 про перерахування відповідних коштів на рахунок ТОВ «Мілоан» (а.с.29).

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення 19.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою договору про споживчий кредит.

Пунктом 1.2. договору визначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн.

Відповідно до п. 1.3. договору, кредит надається загальним строком на 105 днів з 19.04.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 04.05.2023 (рекомендована дата платежу). (п.п. 1.3.1.) Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 02.08.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). (п.п. 1.3.2.)

Пунктом 1.4. договору встановлено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 04.05.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 02.08.2023 (останнього дня строку кредитування).

Пунктом 1.5. договору визначено, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 4900 грн в грошовому виразі та 1,637,467відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 31900 грн в грошовому виразі та 1109 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 14900 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 41900 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Відповідно до п.п. 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 пункту 1.5. договору, комісія за надання кредиту: 1900 грн, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 3000 грн, які нараховуються за ставкою 2 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Таким чином, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами.

Наведений позивачем розрахунок заборгованості за процентами відповідає умовам погодженим між сторонами умовам договору, наявні у справі матеріали не містять доказів, які б спростовували такий розрахунок.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що, з огляду на положення ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», включення у договори із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Однак, відповідачкою не надано докази, які підтверджують оспорювання в судовому порядку, укладеного між нею та ТОВ «Мілоан» кредитного договору, визнання його в судовому порядку недійсним, в цілому або в частині. При цьому колегія суддів зазначає, що відповідачкою при розгляді справи в суді першої інстанції зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» не заявлялося.

Отже, в силу вказаної вище презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) правомірність положень цього договору презюмується.

Так, у кредитному договорі сторони належним чином узгодили умови та відповідний розмір процентної ставки.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам.

Зважаючи на наведене, та враховуючи перехід від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором про відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28 серпня 2023 року, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість за процентами у розмірі 28733 грн, при цьому розмір загальної суми заборгованості за кредитом становить 39933 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції не дотримався норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції зміні.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. (ч. 13 ст. 141 ЦПК України)

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати в виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в частині оскарження рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» задовольнити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року змінити, збільшивши розмір заборгованості за кредитним договором № 5991659 від 19.04.2023, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», з 20500 грн до 39933 грн та судового збору з 1242,70 грн до 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2210,14 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: О.І. Талалай

О.І. Ярмолюк