УХВАЛА

03 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 686/33041/24

провадження № 61-9120ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 25 березня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 18 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення грошових коштів у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУПФУ в Хмельницькій області) про стягнення грошових коштів у порядку спадкування.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 25 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 червня 2025 року, позов задоволено.

Стягнуто з ГУПФУ в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію в порядку спадкування, що належала ОСОБА_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі - 30274,30 грн згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі № 560/8322/23, 20000 грн, згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі № 560/15584/23, а всього- 50 274,30 грн.

Вирішено питання стягнення судового збору.

У липні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУПФУ в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 червня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 04 серпня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку

на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено

про наслідки її невиконання.

У серпні 2025 року заявник направив матеріали на усунення недоліків касаційної скарги. Однак вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху виконано частково, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України не наведено підстави касаційного оскарження.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте посилаючись на вказану підставу, заявник не зазначає щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи наведене, строк для усунення недоліків необхідно продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 136, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 серпня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець