КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/7130/25
Провадження № 2-о/552/248/25
У Х В А Л А

05.09.2025 року суддя Київський районний суд м. Полтави Кузіна Ж.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення порядку здійснення повноважень щодо дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення порядку здійснення повноважень щодо дитини. У заяві просять:

розірвати шлюб;

встановити, що обидва батьки, погоджуються, що рішенням щодо навчання, лікування, медичного обслуговування та інших повсякденних потреб дитини можуть ухвалювати обидва батьки без додаткового нотаріального дозволу;

дозволити дитині ОСОБА_3 виїзди та перебування за межами України разом із ОСОБА_1 до досягнення нею 18 років без необхідності додаткового нотаріального дозволу батька;

дозволити тимчасові подорожі дитини у супроводі бабусі та/або дідуся (батьки з боку ОСОБА_1 ) без необхідності додаткового нотаріального дозволу одного або обої батьків до досягнення дитиною 18 років;

стягнути аліменти на дитину, ОСОБА_3 з ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину до досягнення нею 18 років.

Заява подана в порядку окремого провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2025 року заява залишена без руху, заявникам надано термін для виправлення недоліків протягом шести днів з дня отримання копії ухвали.

02 вересня 2025 року через Електронний суд надійшла заява ОСОБА_1 .

У своїй заяві ОСОБА_1 фактично не погоджується з ухвалою суду, акцентуючи увагу, що ч.1,2 стаття 109 СК України регулює порядок розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Проте, такі твердження заявника ОСОБА_1 є хибними, оскільки стаття 109 СК України регламентує розірвання шлюбу за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, ч.1.та 2 якої передбачає, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Як зазначили заявники, вони мають доньку ОСОБА_3 , 2010 року народження, а тому при зверненні до суду з заявою про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя , дотримання норм ч.1,2 ст. 109 СК України є обов`язковою.

Відповідно до ч.4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Разом з тим, до матеріалів заяви не додано нотаріально посвідчений договір, відповідно до вимог ст. 109 Сімейного кодексу України, що унеможливлює розгляд спільної заяви про розірвання шлюбу судом в порядку ст. 294 ЦПК України та ст.109 Сімейного кодексу України.

Щодо сплати судового збору суд наголошує, що згідно ч. 7ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір оплачує позивач (спільну заяву подружжя - обоє з подружжя).

Тобто, у разі заявлення вимог обома заявниками, судовий збір сплачується кожним заявником окремим документом за ставками визначеними Законом України „Про судовий збір" за подання до суду заяви окремого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, заява подана двома заявниками, при цьому до заяви долучено спільну квитанцію у розмірі 1211,20 грн.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

При таких обставинах, оскільки заявники звернулись в суд за захистом своїх прав та інтересів в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, тоді як зміст заяви та доданих до неї документів не відповідає вимогам Цивільного процесуального законодавства України розділу ІV «Окреме провадження» та Сімейного кодексу України, у встановлений судом термін недоліки не усунули, а тому заява підлягає поверненню.

Якщо нотаріально посвідчений договір подружжя не укладало, то питання про розірвання шлюбу вирішується судом в порядку позовного провадження, шляхом звернення до суду з відповідним позовом одного із подружжя.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення порядку здійснення повноважень щодо дитини вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Ж.В.Кузіна