Справа № 331/5073/25
Провадження № 2/331/3050/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Централ Парк 2020» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «Централ Парк 2020» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовна заява підлягає направленню до іншого суду за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 (справа №910/10647/18), серед іншого, зазначено, що відповідно до ст. 5 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єктами нерухомого майна є житлові будинки; квартири; будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення. Особливістю правового режиму нерухомого майна є те, що у процесі створення воно може набувати статусу як незавершеного будівництвом нерухомого майна, так і завершеного нерухомого майна. Виходячи з аналізу чинного законодавства, вбачається, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - нерухома річ особливого роду: фізичне її створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. Таким чином, майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав. Отже, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватись як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Предметом позовних вимог у цій справі є визнання за позивачем майнових прав на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав, відповідно спір в такій справі підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, а саме за місцем знаходження нерухомого майна, що територіально відноситься до Вознесенівського району м. Запоріжжя.

Таким чином, розгляд даної позовної заяви територіально не підсудний Олександрівському районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне направити вказану цивільну справу за підсудністю до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 187, 260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Централ Парк 2020» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва передати на розгляд до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107б).

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька