ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 вересня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/12323/23

Головуючий у першій інстанції Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1401/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

із секретарем: Шкарупою Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, Державна казначейська служба України

Розглянув у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи за позовом позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, Державної казначейської служби України про визнання факту, стягнення трьох відсотків річних, інфляційного збільшення сум матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

21 серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, Державної казначейської служби України, про визнання факту, стягнення трьох відсотків річних, інфляційного збільшення сум матеріальної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2023, позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 7284,86 грн, яка складається з 3 % річних 1101,63 грн, інфляційні втрати у розмірі 6273,23 грн шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області та Державної казначейської служби України задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2023 року скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, Державної казначейської служби України, про визнання факту, стягнення трьох відсотків річних, інфляційного збільшення сум матеріальної шкоди закрито. Повідомлено ОСОБА_1 про віднесення розгляду справи за його позовом до юрисдикції адміністративних судів. Роз`яснено ОСОБА_1 право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутись до Чернігівського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

12 січня 2024 року ОСОБА_1 подав на вказану постанову касаційну скаргу через систему «Електронний суд», яка постановою Верховного Суду від 28 травня 2025 року залишена без задоволення, а постанова Чернігівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року - без змін.

Постанову Верховного суду від 28 травня 2025 року доставлено до Електронного кабінету ОСОБА_1 03 червня 2025 року о 23:50, про що свідчить картка руху документа, та опубліковано 05 червня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

09 липня 2025 року ОСОБА_1 отримав постанову Верховного суду від 28 травня 2025 року в паперовому вигляді.

10 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Десняського районного суду м. Чернігова з клопотанням про передачу зазначеної справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 липня 2025 року, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 29 серпня 2025 року, повернуто заявнику без розгляду клопотання ОСОБА_1 про направлення справи до Чернігівського окружного адміністративного суду.

03 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського апеляційного суду з клопотанням про передачу зазначеної справи за встановленою юрисдикцією.

Одночасно заявник просить поновити строк на подання цього клопотання, посилаючись на те, що не подав його у встановлений строк через оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року та подальше звернення з аналогічним клопотанням до суду першої інстанції, яке було повернуто без розгляду. З огляду на ці обставини, а також враховуючи, що в іншій справі № 750/12491/23 його заяву було задоволено і справу направлено за встановленою юрисдикцією, він вважає, що має право на поновлення процесуального строку, оскільки іншого ефективного засобу правового захисту не має.

Згідно частини четвертої ст. 377 ЦПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

У статті 126 ЦПК України вказано, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк у виняткових, особливих випадках та лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію учасником справи свого права, зокрема, на подачу заяви.

Судом встановлено, що 21 грудня 2023 року о 19:12 ОСОБА_1 отримав копію зазначеної постанови Чернігівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року в електронному кабінеті, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

09 січня 2024 ркоу ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами цивільної справи.

Клопотання про передачу справи № 750/12323/23 для продовження розгляду до Чернігівського окружного адміністративного суду було подано до Чернігівського апеляційного суду 03 вересня 2025 року, тобто поза межами десятиденного строку, встановленого ЦПК України.

Отже, позивач ОСОБА_1 , достовірно знаючи з 22 грудня 2023 року про результати розгляду справи у суді апеляційної інстанції, а також з 04 червня 2025 року - про залишення без змін постанови Чернігівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року за результатами касаційного перегляду, звернувся до Чернігівського апеляційного суду з відповідним клопотанням лише 03 вересня 2025 року, тобто поза межами десятиденного строку, встановленого ЦПК України.

Посилання заявника на те, що він не подав у встановлений строк клопотання про передачу справи за встановленою юрисдикцією через оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року в касаційному порядку, а також подання клопотання про передачу справи за встановленою юрисдикцією до суду першої інстанції після отримання в паперовому вигляді постанови суду касаційної інстанції не можуть бути визнані поважними.

Так про результати касаційного перегляду ОСОБА_1 достовірно дізнався 04 червня 2025 року, проте не навів об`єктивних та непереборних обставин, що перешкоджали йому своєчасному зверненню безпосередньо до суду апеляційної інстанції з відповідною заявою, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення строку.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи до Чернігівського окружного адміністративного суду підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 126, 127, 256, 377 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання клопотання про направлення справи за встановленою юрисдикцією - відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області та Державної казначейської служби України про визнання факту, стягнення трьох відсотків річних та інфляційного збільшення сум матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: