ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1156/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., при секретарі судового засідання Єрмолаєвої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

16.07.2025 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник ТОВ «Споживчий центр» Литовченко О.О. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,посилаючись на те, що 29.07.2024 року останній уклав з ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 29.07.2024-100000775 та отримав кредит в розмірі 4000 грн, строком на 105 днів, тобто до 10.11.2024 року, з процентною ставкою «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка 1,5 % за 1 день користування.

Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець перерахував ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 4000 грн на електронний платіжний засіб споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-6979, отже ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.

Через невиконання взятих на себе зобов`язань за ОСОБА_1 утворилась заборгованість, розмір якої станом на дату звернення до суду становить 12300 грн, та складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн, по процентам в розмірі 3460 грн, комісія 280 грн, комісія 560 грн, по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 2000 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с. 30).

В позовній заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 5).

31.07.2025 року відповідач ОСОБА_1 надіслав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» зазначивши, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, мобілізований 01.03.2022 року і проходить військову службу по теперішній час, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2024 року № 3/29/1330. Також має статус учасника бойових дій (Посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням персоналу Штабу Військової частини НОМЕР_3 20.07.2016 року, тому згідно з ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, які призвані на військову службу, нарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також відсотків за користування кредитом не здійснюється з дати призову на військову службу до закінчення особливого періоду, а у випадках, визначених частиною третьою статті 2 цього Закону, - до дня завершення їх звільнення з військової служби.

Оскільки кредитний договір № 29.07.2024-100000775 укладений 29.07.2024 року на суму 4000 грн, тобто вже під час його безперервної військової служби та дії особливого періоду, який розпочався з 24.02.2022 року, позивач не мав права нараховувати штрафні санкції, пеню та відсотки за користування кредитом на загальну суму 12300 грн, при тілі кредиту 4000 грн, з моменту укладення договору - 29.07.2024 року і протягом усього періоду дії договору, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також заперечує проти стягнення з нього судового збору у розмірі 2422,40 грн, оскільки ця сума розрахована від завищеної та незаконно нарахованої суми позовних вимог (а.с. 35-39).

13.08.2025 року представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Литовченко О.О. надіслала до суду заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог до ОСОБА_1 , в якій посилаючись на ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, змінено розмір позовних вимог з 12300 грн до 7460 грн, тобто до тіла та комісій відповідно до умов кредитного договору та заперечує проти звільнення відповідача від сплати судового збору, оскільки відповідно до п. п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, а дана справа не підпадає під вказані вище пільгові випадки, оскільки позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором не пов`язаний з виконанням ним військового обов`язку або порушенням його прав як учасника бойових дій (а.с. 41-43).

13.08.2025 року відповідач ОСОБА_1 надіслав до суду клопотання про визнання зловживання процесуальними правами, зазначивши при цьому, що зменшену суму позовних вимог до 7460 грн, він не визнає, оскільки вважає її необґрунтованою та такою, що може містити незаконні нарахування, тому дії позивача, що полягають у поданні позову з неправомірними нарахуваннями, мають ознаки зловживання процесуальними правами, у зв`язку з чим суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково, незалежно від результатів вирішення спору, що передбачено ч.3 ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, та просив розглядати справу в судовому засіданні з викликом сторін(а.с. 53-56).

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2025 року справу призначено судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи (а.с. 57).

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки не повідомив, відповіді на відзив не надсилав.

Відповідач ОСОБА_1 надіслав 02.09.2025 року до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 70).

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з пропозицією про укладення кредитного договору (офертою), яку ТОВ "Споживчий центр" розмістило на власному вебсайті http://sgroshi/com/ua/ua, позивач пропонує укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Електронний кредитний договір, крім цієї пропозиції, складається: із заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позивальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду). За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту, строк, на який він видається, проценти встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти (а.с. 18-21).

29.07.2024 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 29.07.2024-100000775 (кредитної лінії), підписавши його одноразовим ідентифікатором Е491 (а.с. 21-24).

Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України, вважається укладеним в письмовій формі.

За висновками, що викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського Кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Відповідно до умов кредитного договору (оферти) № 29.07.2024-100000775від 29.07.2024 року, що укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, позичальнику ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 4000 грн, строком на 105 днів з дати його отримання, дата повернення (виплати) кредиту10.11.2024 року, з процентною ставкою «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Розрахунок денної процентної ставки: 1,5% (6300/4000) 105 х 100%. Комісія (плата за надання кредиту), пов`язана з наданням кредиту 280 грн. Неустойка: 40 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець перерахував ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 4000 грн на електронний платіжний засіб споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-6979 (а.с. 18).

Як вбачається з листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» iPay.ua № 15-0907 від 09.07.2025 року ТОВ «Споживчий центр» повідомлений про перерахування 29.07.2024 року о 10:45:43 на суму 4000 грн на картку номер НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua 465899954, призначення платежу: видача готівки за договором кредиту № 29.07.2024-100000775 (а.с. 17).

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості встановлено, що загальна заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором за період з 29.07.2024 року по 10.11.2024 року складає 12300 грн, з яких: 4000 грн - основний борг; 5460 грн - проценти, 280 грн комісія; 2000 грн неустойка; 560 грн додаткова комісія (а.с. 10).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем в установленому законом порядку, а тому вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд також виходить з наступного.

Згідно із ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту кредитодавця відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані ним умови.

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з довідки заступника командира військової частини НОМЕР_1 № 3.29/1330 від 03.05.2024 року молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 01.03.2022 року (а.с. 38).

Відповідно до ст. 14 п. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції Закону станом на час укладення кредитного договору), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до ст. 14 п. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції Закону станом на час розгляду справи), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Із урахуванням викладеного суд погоджується з позицією відповідача ОСОБА_1 щодо неправомірності нараховування кредитором ТОВ «Споживчий центр» відсотків за користування кредитом та приходить до висновку про наявність підстав для застосування до укладеного з відповідачем кредитного договору № 29.07.2024-100000775 від 29.07.2024 року вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині не нарахування відсотків за користування кредитом.

Таким чином, суд частково задовольняє заявлений позов і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 29.07.2024-100000775 від 29.07.2024 року у розмірі 4000 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, комісією та неустойкою суд відмовляє.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивачем долучено платіжну інструкцію № СЦ00026502 від 10.07.2025 року про сплату ним судового збору у сумі 2422,40 грн за подання до суду даного позову (а.с. 25).

Оскільки суд позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задовольняє частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 787,76 грн, із розрахунку: 2422,40 х (4000:12300) х 100% = 787,76, де 4000 грн (сума задоволених вимог) : 12300 грн (ціна позову) = 32,52 % (відсоток задоволених позовних вимог від ціни позову), 2422,40 грн (сплачений позивачем судовий збір) х 32,52 % (відсоток задоволених позовних вимог від ціни позову) = 787,76 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача).

Керуючись ст. ст. 7-13, 81, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, на підставі ст. ст. 525-526, 530, 549-552, 611, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" суд

У Х В А Л И В

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , прож.: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032) заборгованість за кредитним договором № 29.07.2024-100000775 від 29.07.2024 року у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , прож.: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032) витрати по сплаті судового збору у розмірі 787,76 грн (сімсот вісімдесят сім грн 76 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги сторонами до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Іщенко