Справа № 233/3559/24
Провадження № 2/932/1342/25
27 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Малінова О.С.,
за участю секретаря Стогнушенко В.О.,
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 , в особі представника Сергія Осіпова до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.
В обґрунтування позову зазначив, що 25 березня 2024 року о 16.50. год. в м. Костянтинівка на перехресті проспекту Ломоносова, вул. Європейська, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mersedes ML 270 cdi н.з. НОМЕР_4 , на повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю Peugeot Landtrek, н.з. НОМЕР_5 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та скоїв з ним зіткнення. Після дорожньо-транспортної події автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.2.5, 16.3 Правил дорожнього руху, за що Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП, згідно постанови суду від 15 квітня 2024 року у справі №233/1978/24, яка набрала законної сили 26.04.2024 року.
Для покриття шкоди заподіяної в результаті ДТП, 03.05.2024 до МТСБУ подано заяву, до якої додано копію вищевказаної постанови. Виходячи з виписки з рахунку за 03.06.2024 від МТСБУ на рахунок позивача надійшло 160000,00 грн.
Відповідно до висновку експерта від 07.05.2024 року №ЕД-19/105-24/2887-АВ, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Peugeot Landtrek, н.з. НОМЕР_5 , VIN-номер НОМЕР_6 , 2023 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 15.03.2024 року складає 293976,07 грн.
Оскільки водієм транспортного засобу, що був джерелом підвищеної небезпеки, був гр. ОСОБА_2 , вину якого доведено судом, останній має нести відповідальність по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоду, яка за відрахуванням отриманої від МТСБУ частини становить 133976,07 грн. Цю суму, а також судові витрати, представник позивача просив стягнути з відповідача.
Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 10 жовтня 2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом їх передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з 21 жовтня 2024 року.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, з 30 квітня 2025 року змінено найменування Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра.
Згідно протоколу повторного автоматизованому розподілу судової справи від 1.04.2025 року, дану судову справу передано на розгляд судді Малінову О.С.
Представники позивача Осіпов С.Г. та Поліщук Р.А. у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого:
Судом встановлено, що 25 березня 2024 року о 16.50. год. в м. Костянтинівка на перехресті проспекту Ломоносова, вул. Європейська, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mersedes ML 270 cdi н.з. НОМЕР_4 , на повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю Peugeot Landtrek, н.з. НОМЕР_5 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, та скоїв з ним зіткнення. Після дорожньо-транспортної події автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.
Згідно постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2024 року у справі №233/1978/24, яка набрала законної сили 26.04.2024 року, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у порушенні п.п.2.5, 16.3 Правил дорожнього руху, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу.
З тексту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_4 в своїх поясненнях суду не заперечує факт керування транспортним засобом та скоєння ДТП.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Автомобіль Peugeot Landtrek, н.з. НОМЕР_5 належить позивачу на підставі технічного талону, акту введення в експлуатацію основного засобу та акту приймання-передачі основного засобу.
Діями відповідача позивачу було завдано матеріальну шкоду. Згідно висновку експертного дослідження від 07.05.2024 року №ЕД-19/105-24/2887-АВ, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Peugeot Landtrek, н.з. НОМЕР_5 , VIN-номер НОМЕР_6 , 2023 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 15.03.2024 року складає 293976,07 грн (а.с.5-25).
Для покриття шкоди заподіяної в результаті ДТП, 03.05.2024 до МТСБУ позивачем було подано заяву. Виходячи з виписки з рахунку за 03.06.2024 від МТСБУ на рахунок позивача надійшло 160000,00 грн (а.с.26).
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Аналогічна позиція викладена у пункті 14 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, у якому роз`яснено: «При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Суд вважає, розмір заявленого відшкодування заподіяної майнової шкоди є обґрунтованим та доведеним в розмірі матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ушкодження майна в сумі 133976,07 (293976,07 130000,00) грн.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Судом встановлено, що позивачем під час звернення до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача у зв`язку із задоволенням позову.
Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.С.Малінов