УХВАЛА

02 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 438/699/24

провадження № 61-10421ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь суму боргу в розмірі 6 000 доларів США.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 26 липня 2024 року, з урахуванням ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2024 року про виправлення описки, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 28 вересня 2023 року в сумі 6 000 доларів США та судові витрати у розмірі 2 330 грн 62 коп.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 25 листопада 2024 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2024 року у цій справі. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2024 року залишено без розгляду.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 03 березня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2024 року у цій справі. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2024 року залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2025 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою заяву повернуто без розгляду.

11 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Пунктами 1,2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, рішення та ухвали суду першої інстанції, які не були переглянуті апеляційним судом, не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 25 листопада 2024 року не була переглянута в апеляційному порядку, а тому у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити.

Щодо вимог касаційної скарги в частині оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року слід зазначити наступне.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 3 028,00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 605,60 грн (3 028,00 грн х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, касаційна скарга сформована в системі «Електронний суд», проте в порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано доказів надсилання до електронного кабінету позивачу ОСОБА_2 або надсилання у паперовій формі листом з описом вкладення копій цієї скарги цьому учаснику справи.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже, заявнику необхідно надати докази надсилання касаційної скарги та доданих до неї матеріалів до електронного кабінету позивачу ОСОБА_2 або надсилання у паперовій формі листом з описом вкладення копій цієї скарги цьому учаснику справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
А. Ю. Зайцев В. М. Коротун