ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1965/25 Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/605/25 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Склярської І.В.,

секретар Олійник К.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 травня 2025 року, ухвалене у складі судді Сікори О.О., дата складення повного тексту рішення 02 травня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати за землю,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

28 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт", в якому просила:

--- розірвати договір оренди землі від 03.04.2006 року №4АА71500005 (з урахуванням додаткової угоди від 28.12.2017 року), укладений між відповідачем і позивачем, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 31882085 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:030:0004;

--- розірвати договір оренди землі, зареєстрований 01.03.2014 року за №4843435. (з урахуванням додаткової угоди від 30.07.2017 року та додаткової угоди від 14.12.2021 року), укладений між відповідачем і позивачем, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 4843435, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:069:0003;

--- розірвати договір оренди землі, зареєстрований 03.07.2020 року (з урахуванням додаткової угоди від 14.12.2021 року), укладений між відповідачем і позивачем, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 41290893, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:072:0035;

--- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 86 659,98 гривень заборгованості з орендної плати, витрати на судовий збір в розмірі 4 844,80 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

Позов обґрунтований наступним.

Позивач є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:030:0004, загальною площею 9,3802 га, що розташована на території Новорайської сільської ради Бериславського району, Херсонської області.

Також, Позивач є власником земельної ділянки, кадастровий номер :04:069:0003, загальною площею 3,3598 га, що розташована на території Новорайської сільської ради Бериславського району, Херсонської області.

Також, Позивач є власником земельної ділянки, кадастровий номер :04:072:0035, загальною площею 4,1807 га, що розташована на території Новорайської сільської ради Бериславського району, Херсонської області.

Щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:030:0004

03.04.2006 року між Позивачем та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" було укладено договір оренди землі №4АА71500005.

24.09.2015 року було укладено додаткову угоду до договору оренди, згідно якої новим орендатором спірної земельної ділянки стало ПП "ЮТС-Агропродукт Плюс".

28.12.2017 року між Позивачем, ПП "ЮТС-Агропродукт Плюс" та ТОВ "Ютс-Агропродукт" було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 03.04.2006 року. Цією додатковою угодою сторони домовилися викласти договір оренди в новій редакції, визначити нову сторону в договорі (Орендаря), а саме ТОВ "Ютс-Агропродукт". Було встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в сумі 283 009,97 грн. Пунктом 4.5 визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Встановлено, що розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою становить 4,63% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 13 103,36 гривень. Строк дії договору оренди встановлено до 31.12.2027 року.

Заборгованість з орендної плати за 2022-2024 роки становить 39 310,08 грн.

Щодо земельної ділянки, кадастровий номер :04:069:0003

Між Позивачем та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" було укладено договір оренди землі, зареєстрований 01.03.2014 року за №4843435.

07.09.2015 року було укладено додаткову угоду дод договору оренди, згідно якої новим орендатором спірної земельної ділянки стало ПП "ЮТС-Агропродукт Плюс".

30.07.2017 року між Позивачем, ПП "ЮТС-Агропродукт Плюс" та ТОВ "Ютс-Агропродукт" було укладено додаткову угоду до договору оренди землі. Цією додатковою угодою сторони домовилися викласти договір оренди в новій редакції, визначити нову сторону в договорі (Орендаря), а саме ТОВ "Ютс-Агропродукт".

14.12.2021 року було підписано додаткову угоду, якою викладено договір оренди в новій редакції. Було встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в сумі 142 835,24 гривень. Пунктом 4.5 визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Встановлено, що розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою становить 6,63% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 9 469,98 гривень. Строк дії договору оренди встановлено до 31.12.2031 року.

Заборгованість з орендної плати за 2022-2024 роки становить 28 409,94 грн.

Щодо земельної ділянки, кадастровий номер :04:072:0035

03.07.2020 року між Позивачем та ТОВ "Ютс-Агропродукт" було укладено договір оренди землі.

14.12.2021 року було підписано додаткову угоду, якою викладено договір оренди в новій редакції. Було встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в сумі 95 223,49 гривень. Пунктом 4.5 визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Встановлено, що розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою становить 6,63% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 6 313,32 гривень. Строк дії договору оренди встановлено до 31.12.2031 року.

Заборгованість з орендної плати за 2022-2024 роки становить 18 939,96 грн.

Загальна сума заборгованості становить 86 659,98 грн.

З початку агресії російської федерації проти України та до дня подачі позовної заяви Відповідачем не було вчинено дій щодо повідомлення Позивача про причини не виконання умов договору оренди.

Також всупереч умовам договору, а саме, що земельна ділянка передавалася Відповідачу в оренду з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва для вирощування сільгосппродукції, на сьогоднішній день земельна ділянка не оброблена, перебуває в сильно забур`яненому стані, що призводить до погіршення якісних властивостей ґрунту та зниження його родючості.

Вказані обставини також підтверджуються листом-довідкою Новорайської СВА від 03.03.2025 року за №01-12/432/25 згідно якої починаючи з 24.02.2022 року і по теперішній час ТОВ "ЮТС-Агропродукт" на території Новорайської СВА не здійснює ніякого господарювання. Навіть після проведення розмінування земель сільськогосподарського призначення на території Новорайської громади. За наявною інформацією орендна плата за землю сільськогосподарського призначення громадянам, що мають земельні ділянки (паї) в Новорайській громаді, не сплачується.

Вказані вище обставини підтверджують факт недобросовісності відповідача.

Таким чином, систематичне невиконання орендарем своїх обов`язків є достатньою підставою для розірвання договорів оренди землі та стягнення нарахованої, але не сплаченої орендної плати у розмірі 86 659,98 грн.

Ухвалою суду від 28.03.2025 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Суд постановив розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

30 квітня 2025 року від представника відповідача Круш Я.О. надійшов відзив на позов у якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що вони є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами.

Зазначає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з орендної плати не враховують податкових зобов`язань, покладених на відповідача як податкового агента відповідно до вимог Податкового кодексу України. Наголошується, що згідно з умовами договорів оренди землі, орендна плата сплачується з урахуванням утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору, обов`язок зі сплати яких покладено на орендаря. Вказане, на думку відповідача, свідчить про те, що розрахована позивачем сума заборгованості не є коректною та не відповідає умовам договору і вимогам чинного податкового законодавства.

Крім того, у відзиві обґрунтовується неможливість використання орендованих земельних ділянок унаслідок обставин, що не залежать від волі відповідача, зокрема збройної агресії російської федерації, окупації території, де розташовані спірні земельні ділянки, руйнування офісу, втрати доступу до майна, а також небезпеки їх використання через можливе забруднення вибухонебезпечними предметами. Як підтвердження наявності форс-мажорних обставин, у відзиві наведено посилання, зокрема, на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24, розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації від 06 лютого 2024 року, 18 квітня 2024 року та 31 жовтня 2023 року, а також витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000075 від 12 квітня 2022 року, в якому зафіксовано факт незаконного проникнення представників збройних формувань РФ на територію ТОВ "ЮТС-Агропродукт".

Посилаючись на положення статі 762 ЦК України, представник відповідача вказує, що за наявності обставин, які об`єктивно унеможливлювали використання земельних ділянок, відповідач звільняється від обов`язку сплати орендної плати за періоди, у які таке використання було фактично неможливим.

Таким чином, відповідач вважає, що у справі відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення орендної плати, а також для розірвання договорів оренди землі.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 травня 2025 року позов було задоволено. Суд вирішив:

--- розірвати договір оренди землі від 03.04.2006 року №4АА71500005 (з урахуванням додаткової угоди від 28.12.2017 року), укладений між відповідачем та позивачем, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 31882085 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:030:0004;

--- розірвати договір оренди землі, зареєстрований 01.03.2014 року за №4843435. (з урахуванням додаткової угоди від 30.07.2017 року та додаткової угоди від 14.12.2021 року), укладений між відповідачем та позивачем, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 4843435, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:069:0003;

--- розірвати договір оренди землі, зареєстрований 03.07.2020 року (з урахуванням додаткової угоди від 14.12.2021 року), укладеного між відповідачем та позивачем, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 41290893, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:072:0035;

--- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 86 659,98 грн заборгованості з орендної плати, витрати на судовий збір в розмірі 4 844,80 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Договорів оренди землі відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити щодо кожної з трьох земельних ділянок орендодавцю (позивачці) орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки до 31 грудня кожного поточного року, однак цього не зробив, виходив з того, що орендна плата за земельну ділянку кадастровий номер :02:030:0004 складає 4,63% від нормативної грошової оцінки, що становить 13 103,36 грн на рік, за земельну ділянку кадастровий номер :04:069:0003 складає 6,63% від нормативної грошової оцінки, що становить 9 469,98 грн на рік, за земельну ділянку кадастровий номер :04:072:0035 складає 6,63% від нормативної грошової оцінки, що становить 6 313,32 грн на рік. Орендна плата не була сплачена за періоди: за земельну ділянку :02:030:0004 за 2022, 2023, 2024 роки на загальну суму 39 310,08 грн; за земельну ділянку :04:069:0003 за 2022, 2023, 2024 роки на загальну суму 28 409,94 грн; за земельну ділянку :04:072:0035 за 2022, 2023, 2024 роки на загальну суму 18 939,96 грн. Загальна сума заборгованості за усі три земельні ділянки становить 86 659,98 грн.

Також, суд виходив з того, що згідно з листом-довідкою Новорайської СВА від 03.03.2025 року №01-12/432/25, незважаючи на проведення, після деокупації відповідної території, обстеження та очищення земельних ділянок, які перебувають в оренді ТОВ "Ютс-Агропродукт" спеціальними саперними військами України та відновлення можливості їх використання за цільовим призначенням, вказане підприємство як не розпочало використання на території Новорайської сільської громади орендованих ним земельних ділянок, так і не здійснює виплату орендної плати власникам зазначених земельних ділянок.

Що стосується посилання відповідача на розпорядження органів місцевого самоврядування щодо надання пільг з місцевих податків і зборів, зокрема й орендної плати за землю, суд враховував те, що відповідно до змісту розпоряджень начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області (від 31.10.2023 №163, від 06.02.2024 №29, від 18.04.2024 №154) пільги зі сплати орендної плати стосуються земель комунальної власності, наданих в оренду, тобто відносин, у яких орендодавцем виступає територіальна громада. Натомість спірні земельні ділянки, які є предметом спору, перебувають у приватній власності позивача, що підтверджується належними правовстановлюючими документами, і не належать до земель комунальної форми власності. Відтак, як вважав суд, положення вказаних розпоряджень щодо звільнення від орендної плати на ці відносини не поширюються.

Також суд виходив з того, що матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема, платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договором. Водночас, як вказав суд, представник позивачки послідовно й обґрунтовано заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки.

Також, суд виходив з того, що прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2022, 2023 та 2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст.32 Закону України "Про оренду землі" є підставою для розірвання Договору оренди землі. При цьому суд враховував і положення п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, згідно з яким підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Також суд виходив з того, що з матеріалів справи не вбачається, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором оренди з причин, які не залежали від його волі або були наслідком форс-мажорних обставин. При цьому суд враховував, що відповідач не довів, що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності. Зокрема, як вказав суд, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка не могла бути використана за її цільовим призначенням. Відповідачем не надано жодного акту технічного обстеження, сертифіката чи іншого документа, що підтверджував би реальний техногенний стан ґрунту або визнання спірної земельної ділянки непридатною до використання. Представник відповідача не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом. Також відсутні докази отримання відповідачем відповідного сертифікату Торгово-промислові палати в Україні із засвідченням таких обставин. Крім того, відповідач не звертався до позивачки з повідомленнями про наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, не надав доказів причинно-наслідкового зв`язку між воєнними діями та неможливістю обробітку землі.

Крім того, суд не прийняв до уваги посилання на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року. При цьому зазначив, що відповідач обмежився лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області зокрема, але не надав доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства. Представник відповідача не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом.

Таким чином, зазначив суд, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки за договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які укладені між сторонами та діяли впродовж вказаного періоду часу, наявні підстави для стягнення вказаної заборгованості та розірвання договору оренди, у зв`язку з чим позов слід задовольнити. При цьому, вказав суд, вказана заборгованість підлягає стягненню без врахування податків та зборів, передбачених чинним законодавством, оскільки у матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку податкового агента щодо утримання та перерахування податків із суми орендної плати, яка належить до сплати позивачу.

Крім того, стягуючи витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн відповідно до п.1 ч.2 ст.141, ст.137 ЦПК України, суд враховував повне задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в 10 000,00 грн, враховував клопотання відповідача про зменшення їх розміру до 3 000, грн, та вважав обґрунтованим часткове стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн як такого, що відповідає реальному обсягу правничих послуг, складності справи, ціні позову та засадам справедливого розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач просить вказане рішення суду скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю. При цьому він послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема зазначив, що суд не звернув увагу на те, що невиконання умов договору відбулося не з вини підприємства та було обумовлено військовою агресією російської федерації проти України, введенням в Україні воєнного стану, окупацією в період з 24.02.2022 року по 11.11.2022 року території Херсонської області.

Також вказав, що суд не прийняв до уваги того, що Внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації, відповідач, який здійснював діяльність на цій території, був позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Майно підприємства було знищене та розграбоване, що унеможливило нормальне функціонування та виконання договірних зобов`язань.

Також вказав, що суд не врахував положення ч.6 ст.762 ЦК України та п.13.2 Договору, відповідно до якого сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності , якщо вона доведе, що порушення сталося не з її вини.

Також зазначив, що поза увагою суду залишився Лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, яким засвідчено форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Також вказав, що суд не прийняв до уваги й розпорядження Херсонської обласної ради від 01.03.2023 року, яким відповідача було включено до переліку підприємств, які постраждали внаслідок обставин непереборної сили.

Також, зазначив, що судом не було враховано дані Витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000075 від 12.04.2022 року, в якому зазначаються обставини про те, що 24.02.2022 у зв`язку з тимчасовою окупацією військовими рф здійснено проникнення до ТОВ "ЮТС-Агропродукт" за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Новорайськ, вул.Промислова, 3, у зв`язку із чим представники підприємства позбавлені доступу до підприємства та належного йому майна. Не було враховано, що 09.04.2022 невстановлені особи у військовій формі з бази відповідача у с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області протиправно заволоділи автомобілем КАМАЗ та вивезли три дрони для проведення с/г робіт, а 23.04.2022 з території підприємства військові рф захопили належні підприємству на праві власності 11 мультикоптерів DJL Argas (CE). Також не прийнято до уваги й те, що рішеннями національних судів неодноразово підтверджено знищення та викрадення військовими рф майна відповідача. Крім того, не враховано й того, що, як вказав скаржник, після деокупації території, більша частина майна відповідача була розкрадена або знищена, офіс зруйнований, а підприємство не здійснювало посівну компанію ані в 2022 році, ані у 2023 році. Згідно розпоряджень Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області за 2023-2025 роки орендовані відповідачем земельні ділянки (в тому числі і спірна) визнано непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забрудненням вибухонебезпечними предметами, та надано відповідачу податкову пільгу зі сплати земельного податку за землю приватної власності та орендної плати за земельні ділянки комунальної власності в розмірі 100 % від суми податкового зобов`язання.

Також вказав, що товариство не відмовляється від своїх зобов`язань, але наголошує на неможливості їх виконання у період тимчасової окупації, ліквідації її наслідків та до моменту повного розмінування земельних ділянок, що унеможливлює безпечне ведення господарської діяльності. При цьому вказав, що прийнята до уваги судом довідка Новорайської СВА від 03.03.2025 року №01-12/432/25 має загальний характер, та не стосується спірних правовідносин.

Також зазначив, що суд залишив поза увагою те, що при виплаті орендної плати відповідач відповідно до податкового законодавства України виступає податковим агентом та несе обов`язок сплатити податки та збори, а тому позивачем невірно визначено розмір орендної плати за рік оренди і, як наслідок, і остаточну суму, заявлену до стягнення, а судом не перевірено вказаних обставин та задоволено позов в повному обсязі.

У своєму відзиві адвокат Ковальчук Микола Олександрович, який діє від імені ОСОБА_1 , просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вважає доводи скаржника необґрунтованими, зокрема посилання на розпорядження Новорайської СВА Бериславського району як на таке, що підтверджує факт непридатності спірної земельної ділянки, вважає необґрунтованим, оскільки вказане розпорядження лише надає відповідачу пільги, але не звільняє від сплати орендної плати і не визнає ділянки непридатними або засміченими вибухонебезпечними предметами.

Надане Відповідачем розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 "Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили", відповідно до якого відповідача Головою Херсонської обласної ради було визнано підприємством, що постраждало внаслідок обставин непереборної сили, наведених обставин не підтверджує.

Крім того, з боку представників відповідача не було направлено орендодавцю жодного повідомлення про неможливість використання вказаної земельної ділянки.

Також, як вбачається із нотаріально посвідчених заяв працівників відповідача, останній протягом 2023-2024 років провадив господарську діяльність на території Бериславського району Херсонської області.

Також вказав на недобросовісність відповідача, зазначивши, що, переслідуючи намір щодо унеможливлення виконання рішень суду щодо розірвання договорів оренди на території Новорайської селищної ради (у разі задоволення позовних вимог) відповідач підписав договір №1704/25-10 від 17.04.2025 року про відчуження (продаж) права оренди земельних ділянок на користь ТОВ "Перемога-Плюс" (договір знаходиться у матеріалах справи).

Також зазначено, що відповідач ТОВ "ЮТС-Агропродукт" () є взаємопов`язаною особою з ТОВ "Перемога-Плюс" (код за ), адже у відповідача та Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" є один і той самий кінцевими беніфіціарний власник підприємство ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) (Країна резидентства: Сполучені Штати Америки). У свою чергу директором підприємства Роменська філія ПрАТ "Райз-Максимко" є ОСОБА_2 , яка у свою чергу є засновником ТОВ "Перемога-Плюс".

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 02.09.2025 року о 08-55 годині, однак учасники справи, які до суду не з`явилися й про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 травня 2024 року, підтверджується, що право власності на земельну ділянку загальною площею 9,3802 га, кадастровий номер :02:030:0004, яка розташована на території Урожайненської сільської ради Бериславського району Херсонської області, перейшло у власність позивачки як спадкоємниці за заповітом.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 55177584, сформованого 27.05.2024, власником земельної ділянки площею 9,3802 га, кадастровий номер :02:030:0004, є позивачка.

Підставою для державної реєстрації права власності є Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія ХС № 013421, № 84/2024, видане 24.05.2024 Великоолександрівською державною нотаріальною конторою Херсонської області.

За Державним актом на право приватної власності на землю, виданим позивачці, на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 17 листопада 2009 року № 1057 у приватну власність передано земельну ділянку площею 3,36 га, що розташована на території Новорайської сільської ради Бериславського району, кадастровий номер :04:069:0003, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цей державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 250074586, сформованого 26.03.2021, власником земельної ділянки площею 4,1807 га, кадастровий номер :04:072:0035, є позивачка. Підставою для державної реєстрації права власності є рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 348, прийняте 25.06.2020, видане Новорайською сільською радою.

Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, сформованої 28.03.2025 на відповідний запит, підтверджується, що об`єктом нерухомого майна є земельна ділянка загальною площею 9,3802 га, яка розташована в Херсонській області, Бериславському районі кадастровий номер ділянки: :02:030:0004.

Право власності на земельну ділянку належить позивачці, дата державної реєстрації права 24.05.2024, номер запису про право 55177584.

Крім того, згідно з записом № 31882085 від 22.05.2016, за відповідачем зареєстровано право оренди земельної ділянки.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, сформованої 28.03.2025 на відповідний запит, підтверджується, що об`єктом нерухомого майна є земельна ділянка загальною площею 3,3598 га, яка розташована в Херсонській області, Бериславському районі, на території Новорайської сільської ради кадастровий номер ділянки: :04:069:0003.

Право власності на земельну ділянку належить позивачці, дата державної реєстрації права 18.02.2014, номер запису про право 4716081.

Крім того, згідно з записом № 4843435 від 01.03.2014, за відповідачем зареєстровано право оренди земельної ділянки.

За Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, сформованої 28.03.2025 на відповідний запит, підтверджується, що об`єктом нерухомого майна є земельна ділянка загальною площею 4.1807 га, яка розташована в Херсонській області, Бериславському районі, на території Милівської сільської ради кадастровий номер ділянки: :04:072:0035.

Право власності на земельну ділянку належить пзивачці , дата державної реєстрації права 22.03.2021, номер запису про право 41195727.

Крім того, згідно з записом № 41290893 від 03.07.2020, за відповідачем зареєстровано право оренди земельної ділянки.

Відповідно до договору оренди землі, зареєстрованого 03.04.2006 № 4АА71500005, між позивачкою та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:030:0004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з додатковою угодою від 24.09.2015, новим орендарем земельної ділянки замість ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" стало ПП "ЮТС-Агроподукт Плюс".

За додатковою угодою від 28.12.2017 сторони виклали договір оренди в новій редакції, визначили новим орендарем ТОВ "ЮТС-Агропродукт" та встановили нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 283 009,97 грн. Розмір орендної плати було встановлено на рівні 4,63% від нормативної грошової оцінки, що становить 13 103,36 грн на рік. Строк дії договору визначено до 31.12.2027.

Відповідно до договору оренди землі, зареєстрованого 01.03.2014 № 4843435, між позивачкою та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:069:0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з додатковою угодою від 07.09.2015 новим орендарем земельної ділянки стало ПП "ЮТС-Агропродукт Плюс". Згідно з додатковою угодою від 30.07.2017, новим орендарем визначено ТОВ "ЮТС-Агропродукт". Відповідно до додаткової угоди від 14.12.2021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки була встановлена в сумі 142 835,24 грн, орендна плата 6,63% від оцінки, що становить 9 469,98 грн на рік. Строк дії договору продовжено до 31.12.2031.

За договором оренди землі від 03.07.2020 між позивачкою та ТОВ "ЮТС-Агропродукт" було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:072:0035. Згідно з додатковою угодою від 14.12.2021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки встановлена в сумі 95 223,49 грн, розмір орендної плати 6,63% від цієї суми, що становить 6 313,32 грн на рік. Строк дії договору визначено до 31.12.2031.

Відповідно до умов зазначених договорів оренди та додаткових угод, орендар повинен був сплатити орендну плату до 31 грудня кожного року.

Орендна плата не була сплачена за періоди: за земельну ділянку :02:030:0004 за 2022, 2023, 2024 роки загальна сума 39 310,08 грн; за земельну ділянку :04:069:0003 за 2022, 2023, 2024 роки загальна сума 28 409,94 грн; за земельну ділянку :04:072:0035 за 2022, 2023, 2024 роки загальна сума 18 939,96 грн. Загальна сума заборгованості становить 86 659,98 грн.

Згідно з листом-довідкою Новорайської сільської військової адміністрації від 03.03.2025 року №01-12/432/25, ТОВ "ЮТС-Агропродукт" з 24.02.2022 року і по теперішній час не здійснює господарської діяльності на відповідній території, навіть після проведення розмінування земель сільськогосподарського призначення. За наявною інформацією, орендна плата громадянам, які мають земельні ділянки (паї), не сплачується.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 12 квітня 2022 року, встановлено факт реєстрації двох епізодів можливих кримінальних правопорушень, кваліфікованих за частиною першою статті 438 КК України порушення законів та звичаїв війни.

Перший епізод зареєстровано на підставі самостійного виявлення прокурором відповідної інформації. У ньому зазначено, що 09 квітня 2022 року приблизно об 12:00 годині невстановлені особи у військовій формі з території бази ТОВ "ЮТС-Агропродукт", яка розташована в селі Новорайськ Бериславського району Херсонської області, вивезли три одиниці сільськогосподарської техніки зокрема автомобіль КАМАЗ державний номер НОМЕР_1 на загальну суму близько 1,5 мільйона гривень. Вказані дії здійснені в умовах воєнного стану, оголошеного президентом російської федерації ОСОБА_3 , що становить порушення норм міжнародного гуманітарного права, зокрема Женевської конвенції.

Другий епізод внесено до ЄРДР 17 червня 2022 року на підставі заяви ТОВ "ЮТС-Агропродукт". Згідно з викладеними в ній обставинами, у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами російської федерації території Херсонської області, зокрема Бериславського району, 24 лютого 2022 року російські військові проникли на територію підприємства за адресою: селище Новорайськ, вул. Промислова, 3, внаслідок чого працівники товариства були позбавлені доступу до свого майна. Крім того, 23 квітня 2022 року з території підприємства було захоплено 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE). Унаслідок цих дій підприємство також втратило можливість обробляти земельні ділянки загальною площею 60 532,9902 га, розташовані у Херсонській області.

Згідно з розпорядженням Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 "Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили", до відповідного переліку було включено Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт" (), юридична адреса: вул. Промислова, буд. 3, с. Новорайськ, Новорайська сільська територіальна громада, Бериславський район. Зазначене розпорядження підлягало затвердженню на сесії обласної ради, що прямо вказано в пункті 2 цього нормативного акта.

Відповідно до розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 31.10.2023 № 163 "Про надання пільг ТОВ "ЮТС-Агропродукт" із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 20222023 роки", Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт" () надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання за період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року.

У розпорядженні також зазначено, що земельні ділянки загальною площею 12 338,0283 га, які перебувають у користуванні ТОВ "ЮТС-Агропродукт", у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, не є об`єктом оподаткування у визначений період. Вказано, що відповідні земельні ділянки не підлягають оподаткуванню на території Новорайської сільської територіальної громади в період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року.

За розпорядженням начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 06 лютого 2024 року № 29 "Про надання пільг ТОВ "ЮТС-Агропродукт" із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на І квартал 2024 року", встановлено, що ТОВ "ЮТС-Агропродукт" () надано пільги щодо нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання на період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року.

Окрім того, у зв`язку з потенційним забрудненням вибухонебезпечними предметами, земельні ділянки загальною площею 12 338,0283 га, що перебувають у користуванні вказаного товариства, визнано такими, що не є об`єктом оподаткування у зазначений період. У розпорядженні також вказано кадастрові номери цих земельних ділянок.

Згідно з розпорядженням начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 18 квітня 2024 року № 154 "Про нову редакцію розпорядження начальника сільської військової адміністрації "Про надання пільг ТОВ "ЮТС-Агропродукт" із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на І квартал 2024 року" № 29 від 06.02.2024 року", ТОВ "ЮТС-Агропродукт" () надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, а також з єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб на 2024 рік з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року. Пільги надані на земельні ділянки загальною площею 12 338,0283 га, із зазначенням кадастрових номерів, з урахуванням наявності на території підприємства потенційної загрози забруднення вибухонебезпечними предметами.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, офіційно засвідчено, що військова агресія російської федерації проти України, яка стала підставою для введення воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, визнається форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). ТПП України підтвердила, що 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

По суті відповідачем не заперечується, що, починаючи з 2022 року, він припинив сплату позивачу орендної плати.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору.

Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст.526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За положеннями ст.651 ЦК України ("Підстави для зміни або розірвання договору"):

--- зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1);

--- договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина 2);

--- у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина 3).

За ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.15 вказаного Закону істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За положеннями ст.ст.21, 22 вказаного Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до ст.23 вказаного Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

За положеннями ст.24 вказаного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Статтею 96 ЗК України серед обов`язків землекористувачів передбачений такий, як обов`язок своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею (п."в" ч.1).

На підставі ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24, 25 Закону України "Про оренду землі" та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Аналогічна умова зазначена в Договорі оренди землі.

Відповідно до пункту "д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Наведене повністю узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом України у постановах від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16.

У постанові від 25.06.2025 року у справі № 610/941/24 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок:

"У ч.2 ст.651 ЦК України використано формулу закінчення "та в інших випадках", що дозволяє зробити висновок, що правило, викладене у цій правовій нормі, не може бути скасоване (ані спеціальним законодавством, ані домовленістю сторін), а може бути винятково доповнене спеціальним законодавством або домовленістю сторін.

З наведеного можна зробити висновок, що приписи про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом "д" ч.1 ст.141 ЗК України (систематична несплата орендної плати), та правила ч.2 ст.651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать одні одним, а навпаки доповнюють одні одних.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23, провадження № 12-19гс24".

Також у вказаній вище постанові зазначено:

"Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом "д" ч.1 ст.141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як "систематичність" та "несплату", зокрема, орендної плати … під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття "систематичність" у подібних правовідносинах є усталеною".

Також у вказаній постанові Верховний Суд висловив свою позицію щодо розірвання договору оренди землі на підставі п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, а також на підставі ч.2 ст.651 ЦК України.

Так, щодо розірвання договору оренди землі на підставі п."д" ч.1 ст.141 ЗК України Верховний Суд зазначив:

"Щодо поняття "несплата", вжите у п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати. Такий висновок є логічним та виправданим, оскільки поняття "несплата" та "недоплата" не є тотожними. Оскільки в конструкції згаданої правової норми не наведено жодного означення до слова "несплата", можна виснувати, що законодавець у згаданій правовій нормі не передбачив жодної альтернативи повної несплати, тобто не визначив, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є не лише систематична несплата, а й систематична недоплата орендної плати. До того ж потрібно враховувати, що розмір недоплати може варіюватися орієнтовно від 1 % до 99 % суми належної орендної плати, що не може не впливати на ступінь порушення прав власника землі та оцінку істотності такого порушення. Протилежне розуміння, а саме якщо вважати підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" ч.1 ст.141 ЗК України, зокрема й сплату орендної плати не в повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), навряд чи буде справедливим та розумним, оскільки під дію цієї спеціальної норми права підпадатимуть і незначні (неістотні) порушення, наприклад систематична недоплата 1,00 грн зі 10 000,00 грн орендної плати. За таких обставин суди будуть змушені на підставі п."д" ч.1 ст.141 ЗК України розривати договори оренди землі всупереч принципу збереження договору".

Щодо розірвання договору оренди землі на підставі ч.2 ст.651 ЦК України Верховний Суд зазначив:

"Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору.

У кожному конкретному випадку істотність порушення договору потрібно оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон визначає за допомогою іншої оціночної категорії "значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала під час укладення договору". Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданих цим порушенням втрат, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Йдеться не лише про грошовий вираз зазначених втрат, зокрема й збитків, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданих порушенням договору втрат із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення. …

Головна ідея, на якій ґрунтується правило ч.2 ст.651 ЦК України, полягає у тому, що не будь-яке, а лише істотне порушення умов договору може бути підставою для вимоги про його розірвання або зміну. Неістотні (незначні) порушення умов договору є недостатніми для обґрунтованого та правомірного застосування такого крайнього заходу, як розірвання договору або його зміна в судовому порядку.

Ця ідея спирається на принцип, який називається принципом збереження договору (preservation of contract). Договірні відносини мають підтримуватися, допоки це можливо й економічно доцільно для сторін. Розірвання договору має бути крайнім заходом задля мінімізації витрат, пов`язаних з укладенням та виконанням договору. …

Розірвання договору як санкція має бути максимально збалансованим і відповідати тяжкості допущеного порушення. Вирішальне значення для застосування зазначеного припису закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення має вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 199/3846/19).

Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові (від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23) зазначала, що у разі, якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначеного умовами договору оренди землі, тобто орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, застосуванню підлягає не спеціальна норма п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, а загальне правило ч.2 ст.651 ЦК України у разі істотності порушення договору іншою стороною.

Якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі ч.2 ст.651 ЦК України.

Натомість у разі неістотної часткової несплати орендної плати, а так само у разі виникнення спору щодо її розміру, порядку здійснення платежів тощо, у власника завжди є право на звернення до суду з позовом про стягнення таких орендних платежів, 3 % річних, інфляційних втрат, неустойки тощо. Такий спосіб захисту буде ефективним та пропорційним, відновлюватиме порушене право орендодавця та зберігатиме договір оренди землі виходячи з балансу інтересів обох сторін.

Верховний Суд ураховує, що у контексті ч.2 ст.651 ЦК України систематична несплата може підтверджувати ненадійність контрагента і те, що кредитор не може бути впевнений у належному виконанні договору в майбутньому, і такий висновок не спростовується подальшим погашенням заборгованості. У п."д" ч.1 ст.141 ЗК України йдеться про факт систематичної повної несплати, і такий факт уже завершився в минулому, тому підстава для пред`явлення позову (і для його задоволення) продовжує існувати".

Таким чином розірвання договору оренди землі можливе як на підставі п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, так і на підставі ч.2 ст.651 ЦК України. У першому випадку (п."д" ч.1 ст.141 ЗК України) мають бути доведені два та більше випадки повної несплати орендної плати. У другому ж випадку (ч.2 ст.651 ЦК України) має бути доведено істотне порушення умов договору, наприклад, якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував.

У постанові Верховного Суду від 06.06.2019 року у справі № 388/647/17 зроблено такий висновок: "у своєму висновку суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність ознак систематичності несплати СПС "Степ" орендної плати й відповідно підстав для розірвання договору оренди, оскільки відповідач сплатив, а ОСОБА_2 та у подальшому позивач ОСОБА_1 отримали орендну плату наперед. Доводи касаційної скарги про систематичну несплату відповідачем орендної плати не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду, так як зводяться до переоцінки доказів, такі доводи були предметом розгляду суду апеляційної інстанції і не знайшли свого підтвердження. Суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_2 орендної плати наперед за 2014-2016 роки та отримання ОСОБА_1 орендної плати за 2015-2016 роки".

У цій справі відсутні докази отримання позивачкою орендної плати наперед, проти цього відповідач не заперечує.

Щодо суті спору

Відповідач по суті заперечує проти позовних вимог, вказуючи про те, що невиконання умов договору відбулося не з вини підприємства, а було обумовлено військовою агресією російської федерації проти України, введенням в Україні воєнного стану, який триває дотепер, окупацією з 24.02.2022 року по 11.11.2022 року території Херсонської області, на якій розташована орендована земельна ділянка.

У цій справі сторонами по суті не заперечується, і з приводу цього спір відсутній, що з огляду на розмір нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок (283 009,97 грн земельна ділянка з кадастровим номером :02:030:0004, 142 835,24 грн земельна ділянка з кадастровим номером :04:069:0003, 95 223,49 грн земельна ділянка з кадастровим номером :04:072:0035), сума орендної плати складає: за земельну ділянку з кадастровим номером :02:030:0004 13 103,36 грн за рік (283 009,97 грн х 4,63%) і 39 310,08 грн за три роки (2022, 2023, 2024 роки); за земельну ділянку з кадастровим номером :04:069:0003 9 469,98 грн за рік (142 835,24 грн х 6,63%) і 28 409,94 грн за три роки (2022, 2023, 2024 роки); за земельну ділянку з кадастровим номером :04:072:0035 6 313,32 грн за рік (95 223,49 грн х 6,63%) і 18 939,96 грн за три роки (2022, 2023, 2024 роки). Відтак, відповідно до умов договору оренди орендар повинен був сплатити орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки за вказані три земельні ділянки орендну плату в загальному розмірі 86 659,98 грн (39 310,08 грн + 28 409,94 грн + 18 939,96 грн), однак цього не виконав. Отже, загальна сума заборгованості становить 86 659,98 грн.

У цій справі встановлено, що спірна земельна ділянка розташована на території Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

У період із 09.04.2022 року по 11.11.2022 року вказана територія перебувала під тимчасовою окупацією російської федерації.

Зазначене підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, яким було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Вказане підтверджується також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, який є чинним.

Згідно із ч.4 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

У позові зазначено про те, що відповідач не сплатив орендну плату за вказаним договором оренди за 2022, 2023 та 2024 роки. Загальна сума боргу перед позивачем становить 86 659,98 грн. Відповідач цей факт не заперечив.

28 лютого 2022 року Торгово-Промислова Палата опублікувала на своєму офіційному сайті лист щодо військової агресії російської федерації проти України як форс-мажорну обставину (обставину непереборної сили), що стало підставою введення воєнного стану. Таким чином, ОСОБА_4 підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" (пункт 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022).

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

У постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 910/8580/22 викладено наступні висновки:

--- лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин;

--- форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання;

--- наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2023 у справі № 922/999/22 викладено наступні висновки:

--- лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже лист Торгово-промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні";

--- наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку;

--- сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Той факт, що Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

--- Суд зазначає, що вищенаведені висновки Верховного Суду щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" мають загальний характер та підлягають застосуванню, у тому числі до орендних правовідносин (у питанні звільнення від сплати орендної плати на підставі форс-мажорних обставин з огляду на введення воєнного стану), що підтверджується також і висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 02 серпня 2023 року у справі № 916/1788/22.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі № 906/540/22.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма ч.6 ст.762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи зазначене, вважає, що в 2022 році орендар був позбавлений можливості використовувати спірну земельну ділянку для отримання доходів, які є джерелом сплати орендної плати.

Також апеляційний суд враховує, що сільськогосподарське виробництво є сезонним видом господарства. Орендар не зміг провести посівну компанію в 2022 році й фактично залишився без доходу за 2022 рік. Тимчасова окупація території з 09.04.2022 року по 11.11.2022 року, на якій розташована спірна земельна ділянка, впливає на можливість орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, проводити посівну компанію, збирати врожай тощо, по суті унеможливила проводити вказані дії.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, орендар не допустив у 2022 році умисне порушення умов договору. Вина орендаря у несплаті орендної плати за 2022 рік відсутня.

Як наслідок, згідно з ч.6 ст.762 ЦК України, наймач має бути звільнений від плати орендної плати за 2022 рік.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної інстанції щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки.

Як зазначалося, підставою розірвання договору оренди землі згідно з п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, як підстава позову, є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи й дав належну оцінку зібраним доказам, а тому прийшов до вірного висновку про те, що у справі відсутні докази сплати відповідачем орендної плати на користь позивача, крім 2022 року, за який вина орендаря у несплаті орендної плати відсутня, також за 2023 та 2024 роки за умовами договору оренди землі.

Також суд обґрунтовано встановив, що відповідач не довів, що мав об`єктивну неможливість у 2023 та 2024 роках використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності, адже матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка не могла бути використана за її цільовим призначенням. При цьому апеляційний суд враховує, що в 2023 та 2024 роках правобережжя Херсонської області, на якій розташована спірна земельна ділянка, після деокупації 11.11.2022 року, була вільна від окупантів, лінія фронту з часу деокупації по суті проходить по руслу річки Дніпро, що в певній мірі є стабілізуючим фактором. Також, як правильно вказав суд, відповідач не звертався до позивачки з повідомленнями про наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, не надав доказів причинно-наслідкового зв`язку між воєнними діями та неможливістю обробітку землі.

Крім того, як обґрунтовано зазначив суд, не можуть бути прийняті до уваги воєнний стан або лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року як підстави для звільнення від виконання зобов`язань з виплати орендної плати за землю за 2023 та 2024 роки, оскільки відповідач обмежився лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області зокрема, але не надав доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства в даний період. Представник відповідача не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом.

Встановивши, що відповідач систематично не виконував свого обов`язку щодо сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки за договором оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, суд дійшов правильного висновку про стягнення вказаної заборгованості та розірвання договору оренди.

При цьому суд обґрунтовано вважав, що вказана заборгованість підлягає стягненню без врахування податків та зборів, передбачених чинним законодавством, оскільки у матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку податкового агента щодо утримання та перерахування податків із суми орендної плати, яка належить до сплати позивачу (підпункт l6.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункти 36.1, 36.4 статті 36, підпункт 170.1.1. пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України).

Також, розглядаючи вказаний спір, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Позивачка є власником трьох земельних ділянок. Як орендодавець вона передала їх в оренду відповідачу, очікуючи від останнього сплати орендної плати. Тобто, для позивачки єдиним призначенням спірних земельних ділянок є отримання відповідного доходу: або в результаті передання їх в оренду, або в результаті самообробітку. Відповідач, орендуючи землю, також має на меті отримання прибутку. Проте між власником землі та її орендарем існує суттєва різниця: орендодавець виступає у якості власника землі, він вже має її у своїй власності, а орендар лише планує отримати дохід від оренди землі. Таким чином, неотримання орендодавцем орендної плати за свою землю по суті позбавляє його своєї власності.

У цій справі, як вбачається, відмова в задоволенні позовних вимог (крім вимоги про стягнення орендної плати за землю за 2022 рік) по суті буде означати позбавлення позивачки її орендної плати за свою землю та/або у позбавленні її права на повернення земельних ділянок від орендаря внаслідок несплати останнім орендної плати за вказаних обставин. Тобто, позивачка по суті буде позбавлена (тимчасово на невизначений час або взагалі) своєї власності: з одного боку, земельні ділянки будуть належати на праві оренди орендареві і позивачка їх не отримає у своє володіння, а, з іншого боку, і орендна плата їй не буде сплачена. Отже, за таких обставин орендодавець хоча і буде вважатися формальним власником земельних ділянок, однак по суті жодного зиску з цього мати не буде. Саме така ситуація і склалася за обставинами справи, адже повномасштабна війна рф проти нашої держави триває вже більше 3-х років і час її завершення, як і час повоєнного відновлення, наразі невідомі. Таким чином, гіпотетична відмова в позові повністю призведе до того, що позивачка, як орендодавець, як за минулий час, так і наперед на невизначений час буде позбавлена своєї власності, що по суті означає порушення справедливого балансу між інтересами орендаря та інтересами позивачки як орендодавця, оскільки позивачка буде фактично позбавлена як своєї землі, так і орендної плати, в той час як відповідач жодних обтяжень нести не буде.

У випадку ж задоволення позову про стягнення орендної плати за землю за 2023 та 2024 роки та розірвання договору оренди землі кожна зі сторін залишається при своїх інтересах, зокрема і відповідач, відносно якого, за обставинами справи, не доведено, що він буде нести якийсь надмірний тягар.

Отже, наявні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог про стягнення орендної плати за 2023 та 2024 роки в розмірі 57 773,32 грн (13 103,36 грн на рік х 2 роки + 9 469,98 грн на рік х 2 роки + 6 313,32 грн на рік х 2 роки) та розірвання договору оренди землі, а рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим.

Крім того, стягуючи витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн відповідно до п.1 ч.2 ст.141, ст.137 ЦПК України, суд враховував по суті повне задоволення позовних вимог, доведеність розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, клопотання відповідача про зменшення вказаних витрат, та обґрунтовано вважав необхідним стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн як такого, що відповідає реальному обсягу правничих послуг, складності справи, ціні позову та засадам справедливого розподілу судових витрат.

Інші доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання на неврахування судом того, що невиконання умов договору за 2023, 2024 роки відбулося не з вини підприємства, а було обумовлено форс-мажорними обставинами, а саме військовою агресією російської федерації проти України, окупацією в період з 24.02.2022 року по 11.11.2022 рік території Херсонської області, невідновлення діяльності підприємства, що, на думку відповідача, є підставою для звільнення від відповідальності, звільнення від виплати орендної плати за 2023-2024 роки. При цьому апеляційний суд виходить з того, що самі по собі вказані обставини без надання належних доказів на підтвердження неможливості виконання відповідних зобов`язань за договором оренди землі у 2023, 2024 роках не можуть свідчити про очевидну неможливість використання у вказаний період земельної ділянки відповідачем у своїй господарській діяльності.

Також підлягають відхиленню й посилання скаржника на Лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, посилання на рішення національних судів, якими неодноразово підтверджувалось знищення та викрадення військовими рф майна відповідача, а також посилання на дані Витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000075 від 12.04.2022 року. При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що матеріали справи не містять сертифікату, який був би виданий за зверненням ТОВ "ЮТС-Агропродукт", не містять належних доказів на підтвердження того, що підприємство у 2023, 2024 роках зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що воно було позбавлено у вказаний період можливості виконувати свої зобов`язання за договором оренди. Крім того, вказаний Витяг з ЄРДР лише підтверджує факт попереднього виявлення органом досудового розслідування обставин щодо протиправного заволодіння 09 квітня 2022 року невстановленими особами у військовій формі з бази ТОВ "ЮТС-Агропродукт" автомобілем КАМАЗ держ. номер НОМЕР_1 та трьома дронами для проведення с/г робіт вартістю 1,5 млн. грн, а не підтверджує такий факт і, крім того, відповідач не довів причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними обставинами та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором оренди.

Крім того, як такі, що не впливають на правильність прийнятого рішення та не містять в собі підстав для його скасування, підлягають відхиленню інші доводи апеляційної скарги.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1);

--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позову наявні підстави для проведення розподілу судових витрат.

У цій справі позивач просив стягнути заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 86 659,98 грн та розірвати договори оренди землі. Вимогу в частині стягнення орендної плати задоволено на суму 57 773,32 грн, а в частині розірвання договорів оренди залишено без змін. Тобто, вважається, що загалом позовні вимоги задоволено на 91,67%.

Відтак, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову, а саме в розмірі 4 441,23 грн. Відповідно, підлягають зменшенню й витрати на правничу допомогу до 4 583,50 грн (5 000 грн 8,33%).

Висновки суду апеляційної інстанції

Згідно з пунктами 1, 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1), скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2).

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції, на підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.374, ст.375, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України:

--- в частині стягнення заборгованості з орендної плати за землю слід змінити, зменшивши розмір стягнутої з відповідача на користь позивачки заборгованості з орендної плати за землю з 86 659,98 грн до 57 773,32 грн;

--- в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на судовий збір та витрат на правничу допомогу змінити, зменшивши розмір стягнутих витрат на судовий збір з 4 844,80 грн до 4 441,23 грн, а також зменшивши розмір стягнутих витрат на правничу допомогу з 5 000,00 грн до 4 583,50 грн.

--- в іншій частині залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт" задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 травня 2025 року в частині стягнення заборгованості з орендної плати за землю змінити, зменшити розмір стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт" на користь ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати за землю з 86 659,98 грн до 57 773,32 грн.

Зменшити розмір стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-Агропродукт" на користь ОСОБА_1 витрат на судовий збір з 4 844,80 грн до 4 441,23 грн та витрат на правничу допомогу з 5 000,00 грн до 4 583,50 грн.

В іншій частині це рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повної постанови 02 вересня 2025 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська