Справа № 172/1412/25
Провадження № 2/172/592/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_2 вказує, що 17 липня 2002 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу 17.07.2002 за реєстровим № 1208, набуто у власність жилий будинок під АДРЕСА_1 . Технічні характеристики та склад вказаного об`єкта нерухомості зазначені у договорі купівлі-продажу жилого будинку та відображені у технічному паспорті, виготовленому Первомайським міським госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації станом на 20.06.2002 року. Так, до складу вказаного об`єкта нерухомості входять: А-1 - жилий будинок загальною площею 63,1 кв.м, житловою 35,1 кв.м, Б погріб, В, Г, Д, Ж сараї, У вбиральня, № 1-4 огорожа, № 5, 6 водогін, І,ІІ замощення, № 7 колодязь. Як вбачається з відомостей примірнику вищезазначеного договору купівлі-продажу, право власності позивачки на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано Первомайським міським госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 24.07.2002, записано у реєстрову книгу № 18 за реєстровим № 2485. ОСОБА_1 проживала у зазначеному жилому будинку, про що свідчить відповідна відмітка про місце реєстрації її проживання в паспорті громадянина України. Однак, після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та окупації майже всієї Луганської області, у тому числі, міста Гірське, ОСОБА_1 була вимушена покинути свою домівку та переїхати до Одеської області, де вона як внутрішньо переміщена особа на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Слід зазначити, що право власності позивачки на жилий будинок під АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване. На підставі розпорядження Гірської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 21.12.2023 № 182 вулицю « ОСОБА_3 » перейменовано на « ОСОБА_4 ». З метою проведення державної реєстрації свого права власності на жилий будинок по АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора. Однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 27.05.2025 № 79128607 позивачці відмовлено в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що інформація про реєстрацію речових прав на вищевказаний жилий будинок відсутня в інформаційних системах, які діяли до 2013 року і є невід`ємними архівними складовими ДРРП, та у зв`язку з тим, що Бюро технічної інвентаризації, які здійснювали реєстрацію речових прав до 2013 року і є зберігачами справ на паперових носіях, не підтверджують реєстрацію заявлених речових прав на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, через відсутність справи на паперових носіях (архів не евакуйований). Таким чином, здійснення за позивачкою державної реєстрації права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості на підставі наявних у неї правовстановлюючих документів наразі є неможливою, що виключає можливість розпорядження позивачкою таким майном та обумовлює факт порушення права власності позивачки на належний їй жилий будинок. Просить суд визнати за позивачкою право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , до складу якого входять: А-1 - жилий будинок загальною площею 63,1 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м, та господарські будівлі і споруди: Б погріб, В, Г, Д, Ж сараї, У вбиральня, №№ 1-4 огорожа, №№ 5, 6 водогін, І, ІІ замощення, № 7 колодязь.

Представник позивачки надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Гірської міської військової адміністрації, оскільки претензій майнового характеру до позивача не має, справу просить розглянути всебічно, об`єктивно, ухвалити рішення відповідно до законодавства.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

17 липня 2002 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу 17.07.2002 за реєстровим № 1208, набуто у власність жилий будинок під АДРЕСА_1 .

До складу вказаного об`єкта нерухомості відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку та технічного паспорту, виготовленого Первомайським міським госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації станом на 20.06.2002 року входять: А-1 - жилий будинок загальною площею 63,1 кв.м, житловою 35,1 кв.м, Б погріб, В, Г, Д, Ж сараї, У вбиральня, № 1-4 огорожа, № 5, 6 водогін, І,ІІ замощення, № 7 колодязь.

Право власності позивачки на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано Первомайським міським госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 24.07.2002, записано у реєстрову книгу № 18 за реєстровим № 2485.

Відповідно до розпорядження Гірської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 21.12.2023 № 182 вулицю « ОСОБА_3 » перейменовано на « ОСОБА_4 ».

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 27.05.2025 № 79128607 позивачці відмовлено в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що інформація про реєстрацію речових прав на вищевказаний жилий будинок відсутня в інформаційних системах, які діяли до 2013 року і є невід`ємними архівними складовими ДРРП, та у зв`язку з тим, що Бюро технічної інвентаризації, які здійснювали реєстрацію речових прав до 2013 року і є зберігачами справ на паперових носіях, не підтверджують реєстрацію заявлених речових прав на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, через відсутність справи на паперових носіях (архів не евакуйований).

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України,

ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКП НОМЕР_1 ), право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , до складу якого входять: А-1 - жилий будинок загальною площею 63,1 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м, та господарські будівлі і споруди: Б погріб, В, Г, Д, Ж сараї, У вбиральня, №№ 1-4 огорожа, №№ 5, 6 водогін, І, ІІ замощення, № 7 колодязь.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк