Справа № 183/5923/25
№ 2-о/183/213/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Перша самарівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про

-встановлення факту належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про права на спадщину на ім`я ОСОБА_2 на 1/3 частку житлового будинку з господарським будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 05 жовтня 1960 року нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1966,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з означеною заявою.

В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту за життя ОСОБА_2 не залишила. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 , крім ОСОБА_1 немає. ОСОБА_1 своєчасно звернувся до державного нотаріуса Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерхової О. А. з заявою, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок. 19 травня 2011 року Першою новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заведено спадкову справу № 192/2011 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. 10 серпня 2024 року отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою державний нотаріус Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерхова О. А. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з розбіжністю у написанні українською мовою прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 », через що є неможливим встановити факт родинних відносин між спадкоємцем і спадкодавцем, належність спадкового майна померлій.

14 жовтня 2024 року заявник звернувся до Українського бюро лінгвістичних експертиз у місті Київ для проведення лінгвістичної експертизи. 17 жовтня 2024 року за № 056/2022-а одержав Експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз на свій запит, у якому вказано про ідентичність записів прізвищ.

16 грудня 2024 року заявник звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту родинних відносин. 05 лютого 2025 року у справі № 183/12839/24 заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після отримання рішення заявник знову звернувся до Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. Державний нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна через розбіжності у правовстановлюючих документах.

Постановленою суддею ухвалою від 18 червня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

У судове засідання заявник не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі, просить її задовольнити.

Від заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. Представник не заперечив проти задоволення заяви.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на такі обставини.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.11/.

Як убачається з рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2025 року у справі № 183/12839/24, після смерті ОСОБА_2 . Першою новомосковською нотаріальною конторою Дніпропетровської області заведено спадкову справу № 192, номер у спадковому реєстрі 51165725. З матеріалів спадкової справи, вбачається, що 19 травня 2011 року із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , відомості про інших спадкоємців у матеріалах справи відсутні. Згідно з довідкою голови квартального комітету № 27, ОСОБА_1 по дань смерті ОСОБА_2 23 квітня 2011 року проживав разом з нею і вів сімейне господарство за адресою: АДРЕСА_2 . 10 серпня 2024 року ОСОБА_5 , яка діє на підставі довіреності від ОСОБА_1 , подала до нотаріуса заяву з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою нотаріуса від 10 серпня 2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстави неможливості встановлення факту родинних відносин у зв`язку з розбіжностями у прізвищах спадкодавця та спадкоємця. На підтвердження факт родинних відносин заявником надано посвідку про народження № НОМЕР_1 , у якій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 у селищі Кулебівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Згідно з паспортом громадянина України, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Новомосковську Дніпропетровської області та з 03 червня 1988 року зареєстрований адресою: АДРЕСА_2 . У свідоцтві про народження заявника, складеному російською мовою його прізвище зазначено як « ОСОБА_4 », а матір`ю вказана « ОСОБА_2 ». У паспорті громадянина України ОСОБА_2 зазначено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та 26 лютого 1960 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Також заявником надано експертний висновок № 056/2022-а від 17 жовтня 2024 року Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, відповідно до якого українські прізвища Заозірний/Заозірна та Заозерний/Заозерна, а також записи російською мовою Заозерный/Заозерная у документах, наданих для експертизи є ідентичними.

Вказаним рішенням заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставини, встановлені рішенням суду підтверджуються також і наданими заявником до заяви доказами у виді свідоцтва про народження заявника /а.с.7/, копією паспорту ОСОБА_2 та її пенсійного посвідчення, РНОКПП /а.с.8, 9/, посвідкою про народження ОСОБА_2 /а.с.10/, свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 /а.с.11/, експертним висновком від 17 жовтня 2024 року /а.с.12/, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.13/.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину, виданого 05 квітня 1960 року нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1966 /а.с.15/, співвласниками цілого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є, в рівних частках, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

13 листопада 1989 року право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстроване Новомосковським МБТІ за № 818-11, про що свідчить наданий заявником у копії реєстраційний напис на правовстановлюючому документі. При цьому, з указаного напису вбачається, що власниками житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 вказані, мовою оригіналу російською: « ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 » /а.с.14, зворот/.

Згідно з копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори 12 січня 1990 року, зареєстрованим в реєстрі за № 41, власником 1/3 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті, мовою оригіналу російською: ОСОБА_8 », померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 є його сестра, мовою оригіналу російською: « ОСОБА_2 » /а.с.18/.

05 лютого 1990 року право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори 12 січня 1990 року, зареєстрованим в реєстрі за № 41 зареєстровано Новомосковським МБТІ за № 818-11, про що свідчить наданий заявником у копії реєстраційний напис на правовстановлюючому документі /а.с.15/ та відмітка Новомосковського МБТІ від 10 лютого 1990 року № 218 про реєстрацію переходу права власності у свідоцтві про право на спадщину, виданому 05 квітня 1960 року /а.с.14, зворот/. При цьому, з указаного напису вбачається, що власниками 2/3 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 вказані, мовою оригіналу російською: « ОСОБА_10 , ОСОБА_2 ». З відмітки вбачається реєстрація переходу права власності на 1/3 частину житлового будинку від « ОСОБА_8 » до « ОСОБА_2 ».

Згідно з договором дарування, посвідченим 10 лютого 1990 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко А. В., зареєстрованим в реєстрі за № 218, ОСОБА_10 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар 1/3 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.16-17/. Надана суду копія договору містить реєстраційний напис, здійснений Новомосковським МБТІ 20 лютого 1990 року, внесений до реєстрової книги за № 818-11 про реєстрацію переходу права.

Відповідно до відповіді Керівника КП «НМБТІ» ДОР» від 28 жовтня 2024 року № 2279/24 на запит нотаріуса № 761/02-14 від 12 липня 2024 року, відповідно до інвентаризаційної справи станом на 29 грудня 2012 року власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є Заозе ОСОБА_11 на підставі: свідоцтва про право власності на спадщину, виданого 05 жовтня 1960 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р. № 1966, зареєстрованого в БТІ 05 лютого 1990 року за р. № 818-11 (1/3 част.); свідоцтва про право на спадщину, виданого 12 січня 1990 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р. № 41, зареєстрованого в БТІ 15 січня 1990 року за р. № 818-11 (1/3 част.); договору дарування, посвідченого 10 лютого 1990 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р. № 218, зареєстрованого в БТІ 20 лютого 1990 року за р. № 818-11 (1/3 част.) /а.с.19/.

При цьому, з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2024 року /а.с.13/ вбачається підставою для відмови, окрім неможливості встановлення факту родинних відносин між спадкоємцем і спадкодавцем й встановлення нотаріусом розбіжності у написанні українською мовою прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 », що не дає змогу нотаріусу встановити належність свідоцтва про право на спадщину, що видане 05 жовтня 1960 року нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1966, на підставі якого ОСОБА_12 належить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами.

Таким чином убачається наявність розбіжностей в прізвищі особи, якій належало право, у виданих їй правовстановлюючих документах, та у паспорті громадянина України, що унеможливлює реалізацію майнових прав заявника, як сина померлої, на спадкування майна.

Відповідно п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт належності за життя свідоцтва про право на спадщину, що видане 05 жовтня 1960 року нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1966, в тому числі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується тим, що решта анкетних даних, вказаних у свідоцтві, а саме: ім`я та по батькові, співпадають з даними, вказаними у свідоцтві про смерть, паспорті громадянки України. Крім того підтверджується належність також і наданим суду експертним висновком № 056/2022-а від 17 жовтня 2024 року Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, відповідно до якого українські прізвища Заозірний/Заозірна та Заозерний/Заозерна, а також записи російською мовою Заозерный/Заозерная у документах, наданих для експертизи є ідентичними /а.с.12/.

Таким чином убачається наявність розбіжностей у прізвищі особи ОСОБА_2 , щодо якої, в тому числі, 05 жовтня 1960 року нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за № 1966 про набуття права на 1/3 частину цілого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Означена невідповідність перешкоджає заявникові в реалізації його права власності, не може бути усунена іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності правовстановлюючих документів, право заявника не визнається заінтересованою особою, яка не має правових підстав для усунення розбіжностей в силу вимог законодавства та потрібна для належної реалізації права власності в порядку спадкування. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви, які у своїй сукупності підтверджують обставини, на які посилається заявник.

З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про права на спадщину, виданого 05 жовтня 1960 року нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1966, на ім`я ОСОБА_2 про право власності на 1/3 частку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі складене та підписане 04 вересня 2025 року.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа Перша самарівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, код в ; адреса: Дніпропетровська обл., м. Самар, вул. Гетьманська, буд. 22.

Суддя Д. О. Парфьонов