Справа №443/911/25
Провадження №2/443/640/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

03 вересня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Представник позивача акціонерного товариства «Таскомбанк» Гуртова К.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» кредитну заборгованість за угодою про надання кредиту «Рефінансування» №29771 від 14.12.2023, що в частині тіла кредиту та процентів станом на 22.05.2025 становить 86 159,37 грн, в тому числі заборгованість по тілу кредиту - 65 443,30 грн, заборгованість за процентами 20 716,07 грн та судові витрати.

Обґрунтування позовних вимог.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача Гуртова К.М. зазначає, що 14.12.2023 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано Угоду про надання кредиту «Рефінансування» № 29771. Відповідно до п. 1.1 Угоди, сторони підтвердили, що правовою основою для укладення цієї Угоди є Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між Сторонами, в межах якого Банком визначено для Клієнта розмір Ліміту послуги «Розстрочка» до якого укладається ця Угода про надання кредиту «Рефінансування». Укладення цієї угоди здійснюється Сторонами за допомогою Мобільного застосунку, доступ до якого забезпечується Клієнту, який пройшов Автентифікацію та має укладений основний Договір. Відповідно до п. 1.3 Договору, клієнт підтверджує, що до підписання цієї Угоди, він ознайомився:- з інформацією щодо порядку та умов отримання Кредиту «Рефінансування», з інформацією, що вказана в ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001, з розрахунками та умовами наведеними в паспорті споживчого кредиту послуги «Розстрочка», з умовами Публічної пропозиції, яка доступна йому до ознайомлення та розміщена на сайті Банку https://tascombank.ua. Згідно з п. 2.1 Угоди № 29771, Банк надає клієнту кредит на наступних умовах: зокрема: сума кредиту: 67 895,57 грн, процентна ставка: пільгова процентна ставка 27% річних від суми кредиту; звичайна процентна ставка 0,32% в день (116,8% процентів річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит, відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України; тип процентної ставки: фіксована; строк кредиту: 48 місяців, з кінцевим терміном повернення 14.12.2027. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Відповідно до п. 3.5. Угоди № 29771, у разі затримання Клієнтом сплати кредиту (траншу або частини) та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Разом із тим умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником лишаються невиконаними, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Як наслідок, станом на 22.05.2025 заборгованість за Угодою №29771 від 14.12.2023 становить 86 159,37 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 65 443,30 грн; заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 20 716,07 грн, що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 11.06.2025 справу прийнято до розгляду та призначеного до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 02.07.2025 /а.с.58-59/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.07.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача справу розглядом відкладено на 03.09.2025 /а.с.65/.

Розгляд справи по суті відбувся 03.09.2025 без участі сторін.

Представник позивача акціонерного товариства «Таскомбанк» у позовній заяві просить розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується довідками про доставку електронного документу, що відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання, на виклик суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався.

Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.12.2023 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано угоду про надання кредиту «Рефінансування» №29771 /а.с.7-11/.

1.1. Сторони підтверджують, що правовою основою для укладання цієї Угоди є Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових, та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між Сторонами (далі основний Договір/Договір), в межах якого Банком визначено для Клієнта розмір Ліміту послуги «Розстрочка» до якого укладається ця Угода про надання кредиту «Рефінансування» (Далі разом «основний Договір/Договір» та ця Угода являються Кредитним договором про надання кредиту «Рефінансування»). Укладення цієї Угоди здійснюється Сторонами за допомогою Мобільного застосунку, доступ до якого забезпечується Клієнту, який пройшов Автентифікацію та має укладений основний Договір.

1.2. Цією Угодою Сторони встановлюють умови та регулюють порядок надання Кредиту «Рефінансування».

2.1. Банк надає Клієнту кредит на умовах передбачених Кредитним договором про надання кредиту «Рефінансування», а Клієнт зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного договору про надання кредиту «Рефінансування» та повернути Банку кредит у терміни, встановлені Кредитним договором про надання кредиту «Рефінансування».

2.2. Сума Кредиту (загальний розмір кредиту) 67 895.57 грн. Тип Кредиту кредит. Визначення суми кредиту здійснюється в межах Доступного Ліміту послуги «Розстрочка».

2.3. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: ¬ Пільгова процентна ставка - 27% річних від суми кредиту, що застосовується в період строку кредиту, зазначеного в п.2.4 Угоди;

Звичайна процентна ставка - 0,32% в день (116,8% процентів річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит, відповідно до ч.1 статті 1048 Цивільного кодексу України.

2.4. Строк кредиту 48 місяців, з кінцевим терміном повернення 14.12.2027 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в Угоді іменується Графік платежів), що є додатком №1 до цієї Угоди та відповідно до якого сума щомісячного платежу складає: 2 328,00грн.

2.5. Мета отримання кредиту на споживчі потреби, в тому числі на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості за Договором по продукту «Кредитування рахунку»/Понадлімітною заборгованістю.

2.6. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Кредитного договору про надання кредиту «Рефінансування» складає 30.54% річних;

2.7. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Кредитного договору про надання кредиту «Рефінансування» складає 111 855,28 грн.

3.1. Кошти кредиту надаються Банком у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Клієнта НОМЕР_1 протягом 2-х робочих днів з моменту укладення цієї Угоди з подальшим списанням, в тому числі, але не виключно в погашення заборгованості відповідно до п.2.5 Угоди. Кредит вважається наданим з моменту перерахування Банком суми кредиту на вказаний рахунок.

8.4. Дія Кредитного договору про надання кредиту «Рефінансування» припиняється та Кредитний договір про надання кредиту «Рефінансування» може бути достроково розірваний у випадках передбачених чинним законодавством та Кредитним договором про надання кредиту «Рефінансування».

Даний кредитний договір підписано відповідачем ОСОБА_1 14.12.2023 за допомогою відкритого ключа Клієнта №MFYwEAYHKoZIzj0CAQYFK4EEAAoDQgAEEI6fIl 1eFNQjHG7nLIQQhPFdxL/9nHjMLCsau79/7voAdhujY1J6hnqNDhpVBPr57wp63IFOD1Hrg5+IS9Q7zg== /а.с.11/.

Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості Кредиту «Рефінансування» для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до Угоди про надання кредиту «Рефінансування» №29771 від 14.12.2023, відповідно до якої загальна вартість кредиту за весь строк кредитування становить 111 855,28 грн /а.с.12-15/.

Відповідно до Публічної пропозиції (оферти) акціонерного товариства «Таскомбанк» приєднатися до Публічної пропозиції в межах проекту «Sportbank» Клієнт може після завантаження Мобільного застосунку «Sportbank», здійснення дій передбачених додатком та подання до Банку підписаної Заяви-Анкети або Заяви на приєднання до частини 1 та Заяви на приєднання до частини 2 Публічної пропозиції в порядку передбаченому Публічною пропозицією. Отримання окремих послуг, передбачених Публічною пропозицією може вимагати додаткового укладення сторонами відповідних правочинів та/або подання Клієнтом відповідних заяв до Банку (в.ч. засобами Мобільного застосунку «Sportbank») на умовах передбачених Публічною пропозицією.

1.1. Прийняття (акцептування) Клієнтом частини 1 Публічної пропозиції здійснюється шляхом підписання Клієнтом: ¬ Заяви-Анкети, за формою Додатку №1 до цієї Публічної пропозиції цифровим власноручним підписом з використанням Мобільного застосунку; або ¬ Заяви приєднання до частини 1 Публічної пропозиції, за формою, що наведена в Додатку 2 до Публічної пропозиції, власноручним підписом.

1.2. Приймаючи частину 1 Публічної пропозиції, Клієнт беззастережно приймає в повному обсязі Вступні умови Публічної пропозиції, які регулюють порядок оголошення Публічної пропозиції та містять глосарій.

2.1. Розділ 2. Предмет Договору Предметом Договору є надання Банком за відповідну винагороду послуг Клієнту з відкриття основного Рахунку, надання в користування Картки, обслуговування основного Рахунку та Картки, в тому числі через Мобільний застосунок «Sportbank», встановлення Ліміту Кредитування Рахунку (на розсуд Банку), надання інших банківських та фінансових послуг на умовах і в порядку передбачених Договором та вимогами Законодавства.

2.2. Дана частина Публічної пропозиції містить усі істотні умови договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських та фінансових послуг в межах проекту «Sportbank», принципи та загальні положення щодо встановлення договірних відносин між Клієнтом та Банком.

2.3. Укладаючи Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених відповідними розділами, пунктами, підпунктами, додатками цієї Публічної пропозиції. /а.с.30-37 на звороті/.

Відповідно до виписки по особовим рахункам кредитного договору № НОМЕР_2 за період з 14.12.2023 по 22.05.2025 вбачається що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та вихідний залишок становить 1 755,70 грн /а.с.38-55/.

Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №29771 від 14.12.2023 заборгованість ОСОБА_1 станом на 22.05.2025 становить 65 443,30 грн по тілу кредиту, 20 716,07 грн по відсотках, загальна заборгованість 86 159,37 грн загальна заборгованість /а.с.6/.

Відповідно до повідомлення-вимоги №194920/70 від 03.02.2025, АТ «Таскомбанк» звернулось до ОСОБА_1 та вимагало достроково повністю повернути кредит /а.с.19/.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ «Таскомбанк») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 за кредитним договором №29771 від 14.12.2023 належним чином не виконав свої зобов`язання, у звязку з чим його заборгованість перед позивачем складає 86 159,37 грн, з яких: 65 443,30 грн по тілу кредиту, 20 716,07 грн по відсотках.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Відповідачем наведені розрахунки не заперечено, власних не проведено, доказів їх неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

З урахуванням презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, які ним не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» вказану вище заборгованість за Кредитним договором.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду, матеріали даної справи не містять.

На підставі статей 207, 526, 549, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) заборгованість за угодою про надання кредиту «Рефінансування» №29771 від 14.12.2023 у сумі 86 159 (вісімдесят шість тисяч сто пятдесят девять) гривень 37 копійок та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору, а всього: 88 581 (вісімдесят вісім тисяч пятсот вісімдесят одну) гривню 77 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко