ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6889/25 Справа № 933/36/25 Суддя у 1-й інстанції - Попович І. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лещенко Олени Дмитрівни на рішення Олександрівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2025 року у складі судді Попович І.А. по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виробничий підрозділ "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона "Акціонерного товариства "Українська залізниця", про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту (а.с. 1-3), в обґрунтування якої посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території тягової підстанції в місті Можарове, Кропивницький район Кіровоградської області, загинув ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від поєднаної вибухової травми з ураженням голови, тулубу та кінцівок.

Вказані обставини відображені у лікарському свідоцтві про смерть №928 від 25.07.2022 року та у довідці про смерть №928 від 25.07.2022 року.

По вказаним подіям було проведено спеціалізоване розслідування групового нещасного випадку, який стався 23.07.2022 року об 05 год. 13 хв у м. Знам`янка та складено відповідний Акт від 19.08.2022 року, який затверджено 23.08.2022 року (ф.Н-1/П).

Загиблий є батьком Заявника.

ОСОБА_1 працював у виробничому підрозділі Знам`янський загін воєнізованої охорони філії Відомча воєнізована охорона АТ Українська залізниця та забезпечував охорону стратегічно важливих об`єктів, якою була тягова підстанція ст. Можарове (ЕЧЕ-6). Вказаний об`єкт було передано під охорону починаючи з 01.06.2022 року.

Встановлення юридичного факту щодо безпосередньої участі у здійснені заходів у забезпечення національної безпеки і оборони ОСОБА_1 пов`язано із наданням заявнику статусу члена сім`ї загиблого.

У встановленому Законом порядку заявник позбавлений можливості отримати даний статус, оскільки він позбавлений можливості отримати необхідні документи передбачені абз. 14-16 п. 5 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №740 від 23.09.2015 року, а саме довідки про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, оскільки така інформація в АТ Укрзалізниця відсутня.

Також неможливо отримати свідчення не менше двох осіб, які разом з особою брали безпосередню участь у заходах, так як воєнізована охорона складалася з двох стрільців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який також загинув, що відображене у акті.

Посилаючись на вказані обставини, заявник з урахуванням уточнених вимог, просить суд встановити що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок поєднаної вибухової травми з ураженням голови, тулубу та кінцівок одержаної під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану - охорони тягової підстанції ст. Можарове (ЕЧЕ-6).

Рішенням Олександрівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2025 року у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виробничий підрозділ "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона АТ "Українська залізниця", про встановлення юридичного факту: факту загибелі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23.07.2022 року внаслідок поєднаної вибухової травми з ураженням голови, тулубу та кінцівок одержаної під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану - охорони тягової підстанції ст. Можарове (ЕЧЕ-6), - відмовлено (а.с. 94-98).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лещенко О.Д. посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити заяву (а.с. 109-110).

Заінтересована особа не скористалась своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний момент.

Відповідно до наказу начальника охорони ВП "Знам`янський загін воєнізованої охорони" від 31.05.2022 року, особовий склад, що здійснював охорону будинку зв`язку Кропивницький, розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Братислава 7ж, передислоковано на охорону тягової підстанції ст. Можарове (ЕЧЕ-6) (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Померлий є батьком заявника (а.с. 7, 11-12).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №928 від 25.07.2022 року та довідки про смерть №928 від 25.07.2022 року, ОСОБА_1 , помер від поєднаної вибухової травми з ураженням голови, тулубу та кінцівок одержаної від вибуху та осколків на території тягової підстанції ст. Можарове (ЕЧЕ-6) (а.с. 13).

По вказаним подіям було проведено спеціалізоване розслідування групового нещасного випадку, який стався 23.07.2022 року об 05 год. 13 хв. у м. Знам`янка та складено відповідний Акт від 19.08.2022 року, який затверджено 23.08.2022 року (ф.Н-1/П).

На підставі матеріалів розслідування нещасного випадку, який стався 23 липня 2022 року о 05 год. 13 хв. зі стрільцем 3 розряду виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_1 , 1970 р.н., комісія дійшла висновку, що згідно підпунктів 1 і 2 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337 (далі Порядок), зазначений нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом та складається акт за формою Н-1/П, який підлягає обліку в виробничому підрозділі «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Українська залізниця».

Члени комісії з розслідування нещасного випадку мали зустріч з сином ОСОБА_1 ОСОБА_1 , з метою надання йому роз`яснення щодо прав у зв`язку з настанням нещасного випадку відповідно до законодавства України та інформування про хід розслідування (а.с. 14).

На запит суду АТ "Укрзалізниця" надала відповідь від 14.02.2025 року про те, що інформація щодо виконання обов`язків ОСОБА_1 "під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони та забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану в АТ "Укрзалізниця", відсутня (а.с. 71).

На запит суду АТ "Укрзалізниця" надала відповідь від 14.02.2025 року, згідно якої, виробничий підрозділ «Знам`янський загін воєнізованої охорони» « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у складі Сил територіальної оборони Збройних Сил України не перебував та не перебуває (а.с. 72-73).

Відповідно до відповіді на запит суду Міністерства оборони України (в/ч НОМЕР_2 ) від 12.03.2025 року, у в/ч НОМЕР_2 відсутня інформація щодо залучення виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» «Відомча воєнізована охорона» до безпосередньої участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України (а.с. 75).

Відповідно до відповіді на запит суду командування сил територіальної оборони ЗСУ від 26.03.2025 року, виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» «Відомча воєнізована охорона» у складі СТрО немає, у будь-якому іншому виді підпорядкування охорона не перебуває (а.с. 77).

Відповідно до відповіді ТВО командира в/ч НОМЕР_3 від 31.03.2025 року, у військовій частині НОМЕР_3 інформація щодо залучення виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» «Відомча воєнізована охорона» до безпосередньої участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, відсутня (а.с. 83).

Відповідно до підпункту 6 ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать: сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до абз. 7 п. 2 «Порядком надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015р. №740 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, згідно з цим Порядком надається сім`ям осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно з п. 4 Порядку №740, підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для осіб, зазначених в абзаці сьомому пункту 2 цього Порядку є: свідоцтво про смерть (копія) та довідка за формою згідно з додатком, видана Мінветеранів.

Додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. №740 є Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видача, якої регулюється «Порядком встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2023 р. №685.

В силу вимог абз. 1 п. 5 зазначеного Порядку №685 для встановлення факту безпосередньої участі у заходах особи, яка загинула під час безпосередньої участі у заходах, кожен повнолітній член сім`ї, зазначений у підпункті 2 пункту 2 цього Порядку (його уповноважена особа), подає особисто чи надсилає поштою Мінветеранів письмову заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах за формою згідно з додатком.

За змістом вказаного п. 5 Порядку № 685 до заяви додаються такі документи: - копія паспорта громадянина України; - копія свідоцтва про смерть особи; - копія свідоцтва про народження особи - для батьків загиблого (померлого); - копія свідоцтва про шлюб - для дружини (чоловіка); - копія свідоцтва про народження дитини - для дитини; - висновок судово-медичної експертизи, що засвідчує факт смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, або копії первинної медичної облікової документації, форми яких затверджені МОЗ; - довідка про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану; - свідчення (заява) командира підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа, або свідчення (заяви) не менше ніж двох свідків, які разом з особою брали безпосередню участь у заходах, про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, - у разі відсутності довідки, передбаченої абзацом дев`ятим цього пункту.

До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, справжність підпису на яких засвідчено нотаріально або командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) та печаткою військової частини (органу, підрозділу), в якій (якому) особи проходять військову службу, які брали безпосередню участь заходах, за період, за який вони свідчать; - інші документи, які містять докази та підтверджують факт безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану; - рішення суду яким встановлено, що особа загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану, - у разі відсутності документів, передбачених абзацами восьмим - десятим цього пункту.

Міжвідомча комісія розглядає подані документи, надсилає у разі потреби необхідні запити за підписом її голови, уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах або рішення про відмову у встановленні факту безпосередньої участі у заходах.

Враховуючи вищевказані норми матеріального права, встановлені судом першої інстанції обставини та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що суд дійшов до обґрунтованого висновку, що заявником не доведено належними, достовірними та достатніми доказами, що загибель ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сталася саме під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що є необхідним для надання заявнику статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, відповідно до Порядку №740.

Посилання апелянта на Постанову КМУ №242 від 10.03.2022 року колегія суддів вважає безпідставними оскільки як було встановлено судом першої інстанції, що виробничий підрозділ філія «Відомча воєнізована охорона» АТ «Українська залізниця» є приватною охоронною службою і здійснює охорону (надає послуги) АТ «Укрзалізниця», і до безпосередньої участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, ані у складі СТрО, ані у будь-якому іншому виді підпорядкування ЗСУ, залучена не була, про що свідчать відповіді Міністерства оборони України (в/ч НОМЕР_2 ) від 12.03.2025 року, командування сил територіальної оборони ЗСУ від 26.03.2025 року та ТВО командира в/ч НОМЕР_3 від 31.03.2025 року (а.с. 75, 77, 83).

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи заяви та апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лещенко Олени Дмитрівни - залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 27 серпня 2025 року.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна