Справа № 206/3448/25
Провадження № 2/206/2031/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2025 Самарський районний суд міста Дніпро у складі:

головуючого - судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря судового засідання Содоль М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства зобмеженою відповідальністю"Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", через свого представника Сарана А.О. звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 вересня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" (Кредитодавець) та відповідачем ОСОБА_1 (Позичальник), було укладено кредитний договір (оферти) №07.09.2024-100000208. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 4500 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 07.09.2024, строком на 140 днів. Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-2338. ОСОБА_1 07.09.2024 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти, а отже акцептовано умови Договору. Позичальником ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 07.09.2024-100000208 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації Позичальника - ОСОБА_1 з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Відповідно до Договору від 07.09.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 4500 грн. строком на 140 днів, ОСОБА_1 07.09.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 4500 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 24.01.2025, утворилась заборгованість у розмірі 13950 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 грн., по процентам в розмірі 6300 грн., комісії 900,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 2 250,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. Відтак, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №07.09.2024-100000208 від 07.09.2024 у розмірі 13950 грн., а також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Разом з позовною заявою подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином. 17 липня 2025 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Красєвича А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити ТОВ "Споживчий центр" у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що він не погоджується з викладеними у позовній заяві обставинами та вважає позов безпідставним та необгрунтованим. Так у відзиві вказано, що відповідач ОСОБА_1 ніколи не мав стосунків із позивачем по кредитному договору вказаному у заяві, номер мобільного телефону який вказаний у позовній заяві ( НОМЕР_1 ) - ніколи відповідачу не належав, кошти у сумі 4500 грн. відповідач не отримувала, номер банківської картки 5355 - 28XX-XXXX -22338, вказаній у договорі їй не належить. Щодо наданих позивачем доказів, зазначив, що довідка про стан заборгованості видана самим позивачем та не є доказом по справі. Інформаційна довідка ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування відповідачу кредиту не є належним доказом, яка підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів. Відповідна довідка не містять належних доказів, підтверджуючих виконання позивачем умов договору про відкриття кредитної лінії щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Більш того відповідач як і суд позбавлені можливості ідентифікувати належність банківської картки НОМЕР_2 саме відповідачу. Окрім того згідно умов договору п.4.1 «кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок позивача, уключаючи використання реквізитів платіжного засобу споживача 5355 -28XX-XXXX -22338». Тож відповідний договір інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача не містить, оскільки шість цифр банківської картки закреслені «Х». Із матеріалів позовної заяви вбачається факт недоведеності існування будь-яких правовідносин між позивачем та ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке здійснило переказ коштів на рахунок відповідача який взагалі не ідентифікований від імені позивача. Так матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від позивача як кредитних на рахунки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» для здійснення переказу коштів на виконання вимог Договору для подальшого переказу їх відповідачу. За таких підстав стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог до суду не надано, вимоги позивача ґрунтуються виключно лише на припущеннях. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №№07.09.2024-100000208, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту: 4500 грн.; строк на який надається кредит: 140 днів; дата повернення (виплати) кредиту - 24.01.2025; процентна ставка у розмірі 1,00% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; проценти розраховуються шляхом множення кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді; комісія, пов`язана з наданням кредиту -20% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. На виконання умов договору від 07.09.2024 відповідачу ОСОБА_1 було надано кредитні кошти шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 07.09.2024 05:33:28 на суму 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) грн., номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 502606018, призначення платежу: Видача за договором кредиту №07.09.2024-100000208, що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується електронним підписом Позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору E318. Згідно з п. 3.1, 3.2 Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355 - 28XX-XXXX -22338. Позичальник також у додатку до анкети позичальника вказав свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором E318. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, а тому доводи позивача у відзиві на позовну заяву стосовно не укладення кредитного договору не заслуговують на увагу. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ТОВ "Споживчий центр" належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 4500 грн. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості, за відповідачем наявна заборгованість в сумі 13950 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 грн., по процентам в розмірі 6300 грн., комісії 900,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 2 250,00 грн. Факт перерахування кредитних коштів та правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів, відповідач будь яких доказів не надав. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем. При цьому, ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлена з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 13950 грн. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 15, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями статтями 4, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю"Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133 А, код за , МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) заборгованість за Кредитним договором № 07.09.2024-100000208 від 07.09.2024 у розмірі 13950 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299 , р/р НОМЕР_4 ) суму сплаченого Позивачем судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Поштаренко