Справа № 615/730/25
Провадження № 2/615/269/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретар судового засідання Клименко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

його представника ОСОБА_3 ,

встановив:

06.05.2025 позивач звернулася до суду з позовною заявою, за змістом якої просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у зв`язку із навчанням в розмірі частини від заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму, з 2025 року по 2028 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є батьком. За позовом матері сплачував аліменти на її утриманні на підставі виконавчого листа № 615/862/22 від 2022 року до досягнення повноліття.

З 2024 року почала навчатися на факультеті менеджменту і маркетингу, термін навчання з 2024 по 2028 року. Тому, посилаючись на положення ч.1,3 ст.199, ч.1 ст.200, ч.2 ст.182 СК України, має право на звернення до суду з цим позовом. Оскільки заробіток (дохід) батька не відомий, для розрахунку ціни позову застосувала прожитковий мінімум для працездатної особи.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 07.05.2025 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило.

14.05.2025 представник відповідача ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі через безпідставність та необґрунтованість доводів позивача.

Не заперечує, що позивач на момент подачі позовної заяви досягла 18 років, продовжує навчання, але не вказує форму навчання, контракт чи бюджет. В доданій до позову довідці з навчального закладу не міститься інформація щодо вартості навчання у разі здійснення за кошти фізичної особи, яка навчається,

Наполягає, що позивачем зовсім не доведено існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі ст.199 СК України, що вважає її процесуальним обов`язком, зокрема, не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку із навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). Звертаючись до суду з позовом, як підставу для його задоволення, позивач вказує лише на обов`язок відповідача, як батька, утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Вважає, що з урахуванням вимог ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. В той же час, утримання дитини складається не лише з наведених витрат, які за своєю суттю є нерегулярними та направленими на задоволення конкретно визначених потреб дитини. Поряд з такими витратами батьки мають забезпечувати можливість задоволення постійних, повсякденних потреб дитини, що пов`язані (але не вичерпуються) необхідністю забезпечення її харчування, проживання, придбання одягу тощо.

Разом з тим, позовна заява та додані до неї докази не містять цих обставин, що свідчило б як про потребу позивача у матеріальній допомозі, пов`язаній із навчанням, так і наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Звернув увагу, що на утриманні у відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, з метою надання матеріальної допомоги, в тому числі на навчання, лікування та початок дорослого життя, 30.10.2024 відповідач уклав з позивачем договір дарування грошових коштів, за яким передав в дарунок їй грошові кошти в розмірі 207 150 грн., що є еквівалентом 5000 доларів США по курсу НБУ на день укладення договору. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, у визначених позивачем розмірі, не надано.

Як зазначає, представник відповідача, позивач обґрунтовує позовні вимоги тільки тим фактом, що навчається, що, на його думку, є неналежним доказуванням необхідності сплати аліментів для повнолітньої дитини на період навчання до досягнення нею 23-х років. Позивачем надано лише довідку про навчання, що не висвітлює в повному обсязі існування потреби в матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням.

Доказів того, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, матеріали справи не містять та стороною позивача не надано.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

З метою дотримання завдань цивільного судочинства, встановлених у ст.2 ЦПК України, для здійснення сторонами процесуальної дії щодо надання особистих пояснень в судовому засіданні про обставини справи, ухвалою суду від 15.06.2025 судовий розгляд у цивільні справі проведено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Підтвердила, що дійсно 30.10.2024 уклала з відповідачем договір дарування грошових коштів, за яким батько передав в дарунок їй грошові кошти в розмірі 207 150 грн. для надання матеріальної допомоги, чого достатньо для оплати всього періоду навчання, лікування, тощо. Але має інші витрати, які потребують матеріальної допомоги від батька, навести перелік яких не змогла, просила надати додатковий час для їх обґрунтування. Не заперечувала, що навчання здійснюється онлайн, що не потребує витрат на підручники, проїзд до навчального закладу, проживання, тощо.

Відповідач та його представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні через не надання позивачем належних доказів в обґрунтування позовних вимог та не доведення вимог ст.199 СК України.

За клопотанням позивача судове засідання відкладено для надання додаткового часу для обґрунтування позовних вимог та належних доказів, але в наступне судове засідання позивач не прибула, поважність причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду не направила.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.223 ЦПК України).

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Враховуючи, що судовий розгляд проведено за вимогами ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, які здійснили процесуальну дію щодо надання особистих пояснень в судовому засіданні про обставини справи, суд розглянув справу на підставі наданих сторонами пояснень та доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, у їх сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто досягла 18-річного віку.

Батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №22 від 03.05.2007.

Згідно довідки №711/31 від 11.03.2025, позивач є студенткою першого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми здобуття вищої освіти навчально-наукового інституту менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця. Навчається за рахунок коштів фізичних осіб. Закінчує навчання 30.06.2028. Зарахована до університету з 01.09.2024 на підставі наказу №638/18-С від 16.08.2024.

Із наданих представником відповідача доказів, він є батьком малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать дані свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , актові записи №25 від 29.02.2020 та №64 від 31.03.2022 відповідно.

Зі змісту договору дарування грошових коштів, посвідченого 30.10.2024 приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І., зареєстрованого в реєстрі за №1427, відповідач передав у дарунок дочці - позивачу грошові кошти в сумі 207 150 грн., що є еквівалентом 5000 доларів США по курсу НБУ на день укладення договору. Обдарована цей дар прийняла. Грошові кошти, що є дарунком, передано дарувальником готівкою обдаровуваній під час оформлення цього договору до його підписання. Дарувальник свідчить, що будь-яких обмежень у можливості розпорядження подарованими грошовими коштами не має. Дарувальник стверджує, що грошові кошти, які є предметом цього договору, є його особистою приватною власністю, одержані у власність від продажу нерухомого майна, яке було його особистою власністю.

Ст.51 Конституції України встановлює, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою.

За ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст.199 СК України).

Згідно ч.3 цієї норми, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів за ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом п.20 ПП ВСУ №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За вимогами ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України).

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд відзначає, що позивач досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання, має двох батьків, які надають матеріальну допомогу. Хоча позивачем не надано доказів про стан здоров`я та матеріальне становище батьків, суд приймає до уваги, що мати разом з нею проживає, тобто несе повсякденні витрати з утримання доньки. Батько подарував позивачу значну суму грошових коштів для навчання, при цьому маючи на утриманні двох малолітніх дітей, що має суттєве значення у справі.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, що у зв`язку із навчанням вона потребує додаткової матеріальної допомоги, а також щодо наявності у батька можливості надавати таку допомогу, з урахуванням суми грошового подарунку, який позивач може витрачати на власний розсуд, в тому числі на навчання, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з позивача на користь держави.

Керуючись ст.265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з нього на її користь аліментів на її утримання у зв`язку із навчанням в Харківському національному економічному університеті ім. С. Кузнеця в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчального закладу, тобто до 30.06.2028 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова