Провадження № 2/357/5722/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Тарасюка Андрія Васильовича звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом.

Положення статті 28 ЦПК України встановлюють правила альтернативної підсудності, тобто підсудності справи за вибором позивача.

Частиною 6 вказаної статті визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми (частини суми) страхового відшкодування з посиланням, зокрема на Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року № 3720-IX.

Водночас, страховик Публічне акціонерне товариство Національна страхова компанія «Оранта» не є заподіювачем шкоди, а має законодавчий обов`язок по здійсненню виплати страхового відшкодування у встановленому законом порядку. Такі правовідносини стосуються не відшкодування шкоди, оскільки страховик цієї шкоди не заподіював, а стосуються стягнення зі страховика недоплаченої суми страхового відшкодування.

Тобто пошкодження належного позивачу майна було спричинено не діями та не з вини відповідача у даній справі, а позовні вимоги (предмет позову) полягає виключно у стягненні недоплаченої суми страхового відшкодування згідно полісу (договору) про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів.

Оскільки спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, а не заподіяння шкоди, тому правила альтернативної підсудності у даній справі застосуванню не підлягають.

Схожі правові висновки наведені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.08.2019 у справі № 752/22030/18, провадження № 61-11326св19.

Згідно зі статтею 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Суди утворюються, реорганізуються і ліквідуються законом.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки місцезнаходження відповідача знаходиться за адресою: вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, що територіально відноситься до підсудності Дарницького районного суду міста Києва, тому дана справа територіально не підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне цивільну справу направити для розгляду за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.

Керуючись ст. 13, 27, 28, 31, 187, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 - направити за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва (вул. О.Кошиця, 5-А, м. Київ, 02068).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (складення).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя А. Ю. Цуранов