Провадження № 2/183/1913/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Федорової Є. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 17 березня 2018 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг "monobank", на підставі якого йому було надано кредит у розмірі 60 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився з умовами вказаних документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. Окрім цього в позовній заяві надане посилання на офіційний інтернет ресурс АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а саме https://www.monobank.ua/terms, де у вільному доступу опубліковані Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank. Умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема в чинній на момент укладення Договору між позивачем та відповідачем.Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу обумовлену кредитним договором суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим, станом на 25 серпня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 155 130,70 грн., що становить загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Зазначену суму, а також судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на його користь.

Не погоджуючись з пред`явленим позовом представником відповідача адвокатом Мусаєвою Ю. В. через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позовні вимоги банку не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідач зазначає, що підписана ним 17 березня 2018 року анкета-заява не може вважатися повноцінним кредитним договором, оскільки вона не містить істотних умов договору, які обов`язково мають бути погоджені сторонами. Зокрема, у заяві відсутні дані про розмір відсоткової ставки, порядок нарахування та сплати відсотків, умови та розмір неустойки (штрафів, пені), а також строк дії договору. Вказане, на переконання відповідача, свідчить про порушення вимог цивільного законодавства щодо письмової форми та змісту договорів. Додатково наголошується, що наданий позивачем витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» датований 24 листопада 2021 року, тобто складений через кілька років після підписання анкети-заяви. Такий документ не містить підпису відповідача і, відповідно, не доводить, що саме з цими умовами він був ознайомлений і погодився під час укладення договору. Більше того, «Умови та правила» є внутрішнім документом банку, який може змінюватися в будь-який час, а тому не може вважатися частиною договору без письмового підтвердження з боку споживача. Також відповідач звернув увагу на те, що всі фактичні платежі, які він здійснював на користь банку, були зараховані банком у рахунок сплати відсотків та комісій, хоча договір не містив домовленостей про їх стягнення. На думку відповідача, такі кошти підлягають врахуванню виключно як погашення основної суми кредиту (тіла), що зменшує реальний розмір заборгованості. У зв`язку з наведеним відповідач вважає, що вимоги банку про стягнення відсотків, штрафів та пені є неправомірними та безпідставними, а стягненню може підлягати лише фактично отримана ним сума кредиту, з урахуванням вже здійснених платежів.Також у відзиві представник відповідача просив поновити строк на подання відзиву. Представник відповідача обґрунтовує пропуск строку подання відзиву введенням в Україні воєнного стану, необхідністю врегулювання спору шляхом мирної угоди та збором додаткової інформації. Оскільки строк пропущено незначно ( на 3 дні), а причини мають об`єктивний характер, просив суд визнати їх поважними та поновити процесуальний строк на подання відзиву. З огляду на зазначене, суд вважає можливим поновити строк і прийняти відзив до розгляду.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначила, що Банк належним чином повідомляв відповідача про доступний кредитний ліміт та умови користування ним. Відповідач повністю використав кредитний ліміт у розмірі 40 000,00 грн та додатково сформував овердрафт на суму 115 130,70 грн. Заборгованість виникла через неповне внесення Відповідачем коштів для погашення регулярних платежів та розстрочок, що призвело до автоматичного нарахування процентів за користування кредитним лімітом, штрафів та неустойок відповідно до умов договору. Банк надав детальний розрахунок заборгованості, що включає: дати здійснення платежів; нараховані відсотки за користування кредитом; нараховані штрафи та комісії; залишок заборгованості за тілом кредиту. Усі розрахунки підтверджені виписками по рахунку та заявами Відповідача щодо оформлення послуг «Розстрочка» та «Транзакція в розстрочку», підписаними електронним підписом, що відповідає вимогам законодавства про електронну комерцію та електронні документи. Зазначені дії відповідача свідчать про усвідомлення ним заборгованості та обізнаність з умовами використання кредитних коштів. Щодо судової практики, на яку посилається представник позивача вважає, що застосування цієї практики до даних правовідносин є передчасним і необґрунтованим, оскільки у вказаних справах інший суб`єктний склад сторін; інший предмет правовідносин та умови договорів; інший час та підстави виникнення правовідносин; договори укладалися у письмовій формі, тоді як у справі АТ «Універсал Банк» договори про обслуговування рахунків укладені та погоджені електронно. Предсавнк позивача вважає вимоги Банку щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення на відповідь на відзив на адресу суду не надходило.

Ухвалою судді від 12 листопада 2024 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 15 листопада 2024 року. 05 грудня 2024 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 06 грудня 2024 року.

Ухвалою судді від 06 грудня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою сторонам було встановлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині пред`явленої позовної заяви просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли суспільні відносини в сфері споживчого кредитування, що виникають між економічними суб`єктами, у зв`язку з переданням один одному в тимчасове користування вільних коштів на засадах зворотності, платності та добровільності.

Судом установлено, що 17 березня 2018 року ОСОБА_1 , звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17 березня 2018 року. Так, Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі та орган, що видав, фототаблицю паспорта, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, місце роботи, джерело та розмір доходу. В Анкеті-заяві відповідачка просить відкрити їй поточний рахунок на її ім`я № НОМЕР_1 у гривні та встановити їй кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та умов зазначених у Анкеті-заяві.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця заява разом із Умовами і Правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при надані послуг щодо продуктів monobank I Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ОСОБА_1 та банком договір про надання банківських послуг, а також, що відповідачка ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення, що підтверджується п. 2, 3 Анкети заяви.

ОСОБА_1 у п. 6 Анкеті-заяві зазначила, що засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (03003668e79864fee5acb228c4fb1de27826f0886d1aab|2b6fb031bd98c1bdc6e), яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення їй дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису.

Підписавши Анкету-заяву, відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що договір кредиту складається з Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, що вона ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язується виконувати його умови. Також, підписавши Анкету-заяву відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідачка погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє відповідачку шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Крім того, відповідач у Анкеті-заяві підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою про відкриття рахунку і картки із зразком її підпису. Підписавши Анкету-заяву, ОСОБА_1 надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у банку, без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких її грошових зобов`язань перед банком, що випливають із умов договору.

Суд установив, що Monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні Банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці.

Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта с паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Відповідно до п.п. 4.2.19 п. 4 Розділу І на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, Клієнт зобов`язаний ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobanlt.com.ua/terms та або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього.

Так, Витягом з Умов та правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», які розміщені на сайті банку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки позичальника і банку, відповідальність сторін за порушення строків платежів, розміри і порядок нарахування платежів, що проаналізовано судом у рішенні вище.

Згідно з Тарифами банку «Monobank», пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001 % річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості (не менше 100,00 гривень, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка у 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,2% на місяць.

Відповідно до Паспорта споживчого кредиту «Чорної картки МоноБанк», тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту, грн. - від 0 до 500 000 грн ( в залежності від суми, яка відображена у заявці на кредит та відобрадена у мобільному додатку); строк кредитування - 25 років з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту - на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжну картку, яка відкрита у банку на підставі укладеного Договору про надання банківських послуг, строк надання кредиту протягом одного дня; пільгова процентна ставка - 0,00001%, базова процентна ставка - 3,1% в місяць (37,2% річних); тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом - 36 668,07 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування - 136 668,07 грн; кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості); пеня, що є санкцією за порушення зобов`язань за кредитом, не передбачено; штраф, що є санкцією за порушення зобов`язання, нараховується у фіксованій формі та у виді процентної ставки.

У Паспорті споживчого кредиту наявна інформація, що Клієнт має право відмовитися від Договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Також, у Паспорті споживчого кредиту повідомлено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті в залежності від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У Паспорті споживчого кредиту повідомлено, що викладена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2023.

У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача зазначається, про погодження сторонами Договору суми кредиту у 100 000 грн.

Судом установлено, що відповідачеві відкрито рахунок № НОМЕР_2 , у гривні, тип рахунку - Чорна картка, строк дії якої активний до 01/28, що підтверджується довідкою позивача від 14 листопада 2024 року.

Також, позивачем на виконання умов кредитного договору від 17 березня 2018 року відповідачеві відкрито поточний рахунок у гривні № НОМЕР_2 та встановлено на означений поточний рахунок кредитний ліміт у розмірі: 18 березня 2018 року 6000,00 грн, 21 листопада 2018 року 15000,00 грн, 08 березня 2019 року о 18.18 год. 5000,00 грн, 08 березня 2019 року о 18.19 год. 10000,00 грн, 09 березня 2019 року 15000,00 грн, 16 квітня 2019 року 20000,00 грн, 11 січня 2020 року 30000,00 грн, 20 лютого 2021 року 60000,00 грн, 09 грудня 2021 року 40000,00 грн, що підтверджується довідкою про розмір встановленого ліміту від 14 листопада 2024 року.

Суд зауважує, що до позовної заяви АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» додано деталізовану виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 . Так, з виписки про рух коштів за рахунком відповідача за період з 19 березня 2018 року по 15 січня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала кредит, оскільки їй встановлено кредитний ліміт, який станом на 19 березня 2018 року становив 6000,00 грн, 21 листопада 2018 року становив 15000,00 грн, 08 березня 2019 року о 18.18 год. становив 5000,00 грн, 08 березня 2019 року о 18.19 год. становив 10000,00 грн, 09 березня 2019 року становив 15000,00 грн, 16 квітня 2019 року становив 20000,00 грн, 11 січня 2020 року становив 30000,00 грн, 20 лютого 2021 року 60000,00 грн, 09 грудня 2021 року становив 40000,00 грн, вона регулярно та активно використовувала кредитні кошти на свої споживчі потреби, а також убачається здійснення відповідачкою платежів, спрямованих на погашення заборгованості, строки внесення вказаних платежів.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 995 164,55 грн, та зроблено витрат по картці на суму 1 150 295,25 грн.

Суд бере до уваги, що з виписки по банківському рахунку від 14 листопада 2024 року, в графі «деталі операції» вбачається «списання відсотків за…», починаючи з 01 квітня 2018 року по 18 червня 2024 року, на загальну суму 52 408,78 грн (підсумковий розмір отримано шляхом додавання сум в графах «сума в валюті картки/сума в валюті операції» за призначенням в графі «деталі операції»), що було зараховано позивачем в рахунок погашення процентів за кредитом із сплачених відповідачем коштів.

Позивачем АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» додано до позовної заяви розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором від 17 березня 2018 року, у якому наведено заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), порядок нарахування відсотків, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості по договору № б/н від 17 березня 2018 року вбачається, що станом 25 серпня 2024 року у ОСОБА_1 сформувалась заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 155 130,70 грн.; 0,00 грн. - заборгованість за пенею, 0,00 грн. - залишок заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за порушення грошового зобов`язання. З указаного розрахунку також убачається, що ОСОБА_1 регулярно та активно використовувала кредитні кошти на свої споживчі потреби, а також убачається здійснення відповідачкою платежів, спрямованих на погашення заборгованості, строки внесення вказаних платежів.

Суд звертає увагу, що у розрахунку наведено заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), порядок нарахування відсотків, загальна заборгованість. При цьому, відсоткова ставка встановлена у розмірі 37,2 % річних, тобто у розмірі, що зазначений у п. 1 розділу 4 Паспорту споживчого кредиту.

Згідно заяв ОСОБА_1 , які разом з паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписані ОСОБА_1 електронним цифровим підписом, що підтверджується «Формою підтвердження електронного документу», наданих позивачем у якості додатків до відповіді на відзив, убачається:

- із Заяви Клієнта № VM932640 від 19 березня 2019 року вбачається, що вид кредиту - Послуга «Розстрочка»; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. 3. Мета отримання кредиту - придбання Товару; ліміт кредиту - 8000.00 грн строк кредиту - 3 міс; процентна ставка (фіксована) - 0,00001 % на рік; розмір щомісячного платежу - 2818.67 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту № НОМЕР_3 ;

- відповідно до Заяви Клієнта № N20.30. від 15 листопада 2021 року вбачається що вид кредиту - "Транзакція в розстрочку"; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту 14000,00 грн; строк кредиту - 6 міс; процентна ставка (фіксована) - 0,00001 % на рік; розмір щомісячного платежу 2599,33 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту №232147;

- згідно з Заявою Клієнта № N20.30. від 15 листопада 2021 року вбачається, що вид кредиту «Транзакція в розстрочку»; т кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту - 7280.00 грн; строк кредиту - 7 міс; Процентна ставка (фіксована) - 0,00001 % на рік; розмір щомісячного платежу 1178,32 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту №232147;

- відповідно Заяви Клієнта № N20.30. від 21 листопада 2021 року, згідно якої вид кредиту - «Транзакція в розстрочку»; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту 15600,00 грн; строк кредиту - 8 міс; процентна ставка (фіксована) - 0,00001 % на рік, розмір щомісячного платежу 2246,40 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 232147;

- відповідно Заяви Клієнта № N20.30. від 09 грудня 2021 року, згідно якої вид кредиту - «Транзакція в розстрочку»; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту 8320,00 грн; строк кредиту 9 міс; процентна ставка (фіксована) - 0,00001 % на рік, розмір щомісячного платежу 1082,52 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 232147;

- відповідно Заяви Клієнта № 20.30. від 19грудня 2021 року, згідно якої вид кредиту - «Транзакція в розстрочку»; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту 6793,97 грн; строк кредиту - 9 міс; процентна ставка (фіксована) - 0,00001 % на рік, розмір щомісячного платежу 883,97 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 232147.

Пунктом 10 зазначених Заяв визначено, що ОСОБА_1 діє на підставі особистого волевиявлення, просить надати їй в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» кредит за Сервісом «Розстрочка» на умовах, визначених вище.

Пунктами 11 та 12 цих Заяв визначено, що ОСОБА_1 підписуючи цю заяву підтверджує, що погоджується з тим, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір та ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у Мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Суд ставиться критично до тверджень позивача, що зазначені вище розстрочки згідно з заявами ОСОБА_1 , які разом з окремими паспортами споживчого кредиту та Таблицями обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписані ОСОБА_1 електронним цифровим підписом, що підтверджується «Формою підтвердження електронного документу», мають безпосереднє відношення до цієї справи оскільки сума непогашених власними коштами розстрочок є частиною заборгованості по карті: 232147 щодо якої Банк не звертається до суду з метою стягнення заборгованості, оскільки заяви «Розстрочка» «Транзакція в розстрочку» є окремими кредитними договорами, підписаними сторонами у відповідні дати вже після укладення договору про надання банківських послуг "Monobank" від 17 березня 2018 року та не є його складовими, що підтверджується Заявою Клієнта № VM932640 від 19 березня 2019 року, предметом якої є вид кредиту Послуга "Розстрочка"; Заявою Клієнта N20.30. від 15 листопада 2021 року, N20.30. від 15 листопада 2021 року, N20.30. від 21 листопада 2021 року, N20.30. від 09 грудня 2021 року, 20.30. від 19грудня 2021 року, предметом яких є вид кредиту «Транзакція в розстрочку». У пункті 11 кожної із цих заяв зазначено: «11. Я погоджуюсь з тим, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний Договір». Отже, заборгованість за зазначеними кредитними договорами (про її наявність невідомо) не є предметом заявленого позову. А заява про зміну предмета позову позивачем не подавалась.

Суд зазначає, що номер платіжної картки НОМЕР_2 , що є доступом до поточного рахунку, на який зараховуються суми кредитів, є рахунком, який відкрито позивачем на виконання умов кредитного договору від 17 березня 2018 року.

Заборгованість по договору станом на 25 серпня 2024 року відповідача ОСОБА_1 перед позивачем, відповідно до розрахунку, становить 155 130,70 грн.

Згідно з доданими знятками розділу перевірки підписів сторінки сайту довірчих послуг Центрального засвідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України https://czo.gov.ua/verify, убачається, що Умови та правила від 27 листопада 2021 року, розміщені на сайті банку не містять електронних підписів ні позивача, ні відповідача.

Отже, суд установив, що AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі: надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, ОСОБА_1 , в свою чергу, порушувала умови договору, оскільки не сплачувала обов`язкові платежі та не погасила кредит за вимогою банку, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини у сфері споживчого кредитування, що регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі за текстом - ЦК України), Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII, Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII, Законом України «Про електронний цифровий підпис», Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» від 05 жовтня 2017 року № 2155-VIII тощо.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги, а змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За частинами першою та другою статті 641 ЦК України вбачається, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України регламентує, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктами 1-1, 2, 10, 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит - (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про споживче кредитування»).

Пунктом 5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем (п.7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Інформування потенційних покупців (замовників, споживачів) щодо товарів, робіт, послуг здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про рекламу» та може здійснюватися шляхом надсилання комерційних електронних повідомлень (ч.1 ст.10 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Термін «електронний підпис» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про електронний цифровий підпис» (ч.2 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку, визначеному законом або договором (ч.1 ст.17 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч.1 ст.18 ЗУ «Про електронну комерцію», вирішення спорів між учасниками відносин у сфері електронної комерції здійснюється в порядку, визначеному законодавством.

За приписами пунктів 1, 10, 11, 14, 15 ст.1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних; електронна довірча послуга - послуга, яка надається для забезпечення електронної взаємодії двох або більше суб`єктів, які довіряють надавачу електронних довірчих послуг щодо надання такої послуги; електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи; електронна послуга - будь-яка послуга, що надається через інформаційно-комунікаційну систему; електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Статтею 257 Цивільного Кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ст. 258 ЦК України). Окрім того відповідно статті 259 ЦК України Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з вказаними положеннями закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ч. 1, 2, 3 ст.89 ЦПК України).

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Як убачається із матеріалів справи, а також визнається сторонами, 17 березня 2018 року ОСОБА_1 згідно з власноручно підписаною Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 17 березня 2018 року отримала відкриття поточного рахунку на її ім`я № НОМЕР_2 у гривні та встановлення їй кредитного ліміту на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та умов зазначених у Анкеті-заяві, зокрема: 18 березня 2018 року 6000,00 грн, 21 листопада 2018 року 15000,00 грн, 08 березня 2019 року о 18.18 год. 5000,00 грн, 08 березня 2019 року о 18.19 год. 10000,00 грн, 09 березня 2019 року 15000,00 грн, 16 квітня 2019 року 20000,00 грн, 11 січня 2020 року 30000,00 грн, 20 лютого 2021 року 60000,00 грн, 09 грудня 2021 року 40000,00 грн, що підтверджується довідкою про розмір встановленого ліміту від 14 листопада 2024 року

В силу ст. 82 ЦПК України, факт підписання та отримання кредитних коштів ОСОБА_1 у АТ «Універсал банк» на підставі Анкети-заяви від 17 березня 2018 року відповідачем визнається, тому не підлягає доказуванню. Заразом, відповідач, заперечує підписання Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank на сайті Банку, як на невід`ємні частини спірного договору, Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які не можуть підтверджувати умови кредитування, оскільки вони не підписані позичальником ані електронним цифровим підписом, ані власноручним.

Суд звертає увагу, що указана вище Анкета-заява не містить даних про домовленість між сторонами про сплату відсотків, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов і правил розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в УНІВЕРСАЛ БАНКУ, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Заразом, судом установлено, що до матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту, якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови, але доказів підписання якого ОСОБА_1 не додано позивачем, тобто суд не убачає ані власноручного, ані електронного підпису відповідача у вказаних документах.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою відповідачкою проведено поповнень карткового рахунку на суму 995 164,55 грн, та зроблено витрат по картці на суму 1 150 295,25 грн, що також підтверджено відповідачем, тому ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНКУ» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Установивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Суд зауважує, що в анкеті-заяві від 17 березня 2018 року ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру; вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив; оскільки в анкеті-заяві від 17 березня 2018 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд дійшов переконання щодо визнання неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, що вбачається з виписки по банківському рахунку від 14 листопада 2024 року, в графі «деталі операції» « списання відсотків за…», починаючи з 01 квітня 2018 року по 18 червня 2024 року, на загальну суму 52 408,78 грн (підсумковий розмір отримано шляхом додавання сум в графах «сума в валюті картки/сума в валюті операції» за призначенням в графі «деталі операції»), що було зараховано позивачем в рахунок погашення процентів за кредитом із сплачених відповідачем коштів. Ураховуючи вказане, зазначені кошти необхідно зарахувати на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту з 155 130,70 грн за рахунок протиправно списаних банком відсотків (у розмірі 52 408,78 грн) до 102 721,92 грн.

У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг monobank Universal Bank № б/н від 17 березня 2018 року у розмірі, що становить 102 721 грн 92 коп станом на 14 листопада 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Відповідачем не надану суду доказів, що він підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», отже, ураховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2005,14 грн (заявлений позов 155 130,70 грн, задоволено 102 721,92 грн, що дорівнює 66,22%,). У решті судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н про надання банківських послуг «monobank» від 17 березня 2018 року станом на 25 серпня 2024 року в розмірі 102 721,92 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати зі сплати судового збору в сумі 2005,14 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19;

- відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено і підписано 04 вересня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна