ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/687/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №792793792 від 29.12.2020 року в розмірі 86 963,77 грн, з яких 17 247,30 грн - заборгованість по кредиту; 69 716,47 грн - заборгованість за відсотками.

Позов обґрунтовано тим, що 29.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №792793792 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 17 250 грн строком на 30 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі.

Право грошової вимоги за вказаним кредитним договором переходило тричі на підставі договорів факторингу: від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс»; від ТОВ «Таліон Плюс до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача - ТОВ «Юніт Капітал».

Так, згідно останнього договору факторингу від 28.10.2024 року №28/10/24, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 86 963,77 грн відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу.

Відповідач не виконав належним чином взяте на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, тому ТОВ «Юніт Капітал» просило задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2025 року у задоволенні позову ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Юніт Капітал» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Вказує, що на підтвердження правомірності набуття права вимоги позивачем долучено до матеріалів справи реєстри прав вимоги, які містять вичерпну індивідуалізацію боржника та деталізацію заборгованості, а саме: загальну суму заборгованості з розмежуванням на заборгованість за основним зобов`язанням та відсотками.

Відповідно до умов укладених Договорів факторингу, момент переходу права вимоги від Клієнта до Фактора визначається датою підписання Реєстру права вимоги, що є достатньою правовою підставою для такого переходу.

Тому вважає, що позивачем належним чином підтверджено перехід права вимоги шляхом надання відповідного реєстру до кожного укладеного Договору факторингу.

ТОВ «Юніт Капітал» вважає, що факт здійснення оплати за договором факторингу не впливає на відступлення прав вимоги, оскільки відповідно до умов договорів факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Калінін С.К. просить апеляційну скаргу ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, оскільки вважає його законним і обґрунтованим.

Доводи відзиву зводяться до того, що перехід права вимоги за договорами факторингу не доведений, у матеріалах відсутні акти приймання-передачі реєстрів прав вимоги, а для підтвердження відступлення прав необхідні належно оформлені договори, реєстри з конкретними даними та докази оплати, чого позивач не надав.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Обставини справи.

29.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 792793792 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора MNV85ZB2, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 17250 грн строком на 30 днів від дати отримання кредиту на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Сторони погодили, що встановлений в п.1.2 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови, якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем Позичальника або шляхом активації Позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду. Застосування позичальником зазначеного права продовження загального строку дисконтного періоду можливе до закінчення дисконтного періоду, а також під час пільгового періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних у цьому пункті необмежена.

За користування кредитом протягом дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

-виключно на період строку визначеного в п.1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 62,22, що становить 0,17 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.4.1 договору);

-за умови продовження дисконтного періоду, на умовах п.1.3 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в.1.2 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 311,10 процентів річних, що становить 0,85 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним (п.1.4.2 договору);

-у випадку користування кредитом з боку Позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 622,2 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним…Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.4.3 договору).

-з наступного дня після закінчення дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 841,80 процентів річних, що становить 2,30 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним (пункт 1.7.2 договору).

Також сторони договору обумовили, що невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику, до укладення договору. Уклавши цей договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. (пункт 4.1 договору).

Строк дії договору обчислюється із моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п.1.2 Договору. Строк дії договору може бути продовжено із урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п.1.3 та п.1.7 договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дій договору діють до повного їх виконання. (пункт 4.2 договору).

Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2 договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.

Договір був вчинений в електронній формі, що відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» відповідає вимогам закону.

Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 29.12.2020 року, номер карти 5354-66ХХ-ХХХХ-1861 був указаний відповідачем як рахунок для отримання кредитних коштів.

З платіжного доручення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № a979ae80-18b0-4675-b307-8de930be7068 вбачається, що 29.12.2020 року на карту 5354-66ХХ-ХХХХ-1861 було зараховано 17250 грн. В призначенні платежу зазначено: згідно договору № 792793792 від 29.12.2020 року, ОСОБА_1 , код для зарахування на платіжну картку 5354-66ХХ-ХХХХ-1861, без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.

З довідки ПАТ КБ ПРИВАТБАНК № 09/2024 вбачається, що 29.12.2020 року року на карту НОМЕР_1 було зараховано 17 250 грн.

Згідно виписки з особового рахунка, наданої ТОВ "Юніт Капітал", за кредитним договором №792793792 станом на 12.11.2024 року заборгованість за указаним договором не погашена і складає 86 963,77 грн, з яких 17 247 грн прострочене тіло; 69 716,47 грн прострочені відсотки.

Згідно розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить 65 051,22 грн, з яких: 17 247,30 грн - заборгованість за тілом; заборгованість за відсотками 47 803,92 грн.

Згідно розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить 86 963,77 грн, з яких: 17247,30 грн - заборгованість за тілом; заборгованість за відсотками 69716,47 грн.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, що стверджується договором факторингу.

28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01.

31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року.

31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року.

31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору факторингу до 31.12.2024 року. У даній угоді, сторони домовилися доповнити договір факторингу пунктом 11.10 та викладено розділ 3 договору факторингу Фінансування та порядок розрахунків у новій редакції.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 141 від 06.07.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 792793792, де боржником є ОСОБА_1 в сумі 65 051,22 грн, яка складається із 17247,30 грн заборгованості за основною сумою боргу та 47051,22 грн заборгованості по відсотках.

Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

В рамках укладеного договору факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено додаткові угоди.

Зокрема, згідно додаткових угод № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року сторони домовилися продовжити строк дії договору факторингу до 31.12.2022 року та до 30.12.2024 року включно.

Згідно витягу з Реєстру права вимоги № 9 від 30.05.2023 року, клієнт ТОВ «Таліон Плюс» відступив факторові ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 792793792 , де боржником є ОСОБА_1 в сумі 86963,77 грн, яка складається із 17247,30 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 69716,47 грн заборгованості по відсотках.

Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними.

28.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 28/10/24-У, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників згідно додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору факторингу).

Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №28/10/24-У від 28.10.2024 року, клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступив факторові ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги заборгованості в сумі 86963,77 грн, яка складається із 17247,30 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 69716,47 грн заборгованості по відсотках.

Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними.

Згідно акту прийому передачі боржників за договором факторингу № № 28/10/24-У клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості 900, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 28/10/24-У від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованостей 29139431,19 грн. Реєстр боржників передано в повному обсязі відповідно до умов договору факторингу № 28/10/24-У, будь яких зауважень до зазначеного реєстру немає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у справі відсутні: - акти прийому-передачі реєстрів прав вимоги за договором факторингу № 28/1118-01 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» та за договором факторингу 05/0820-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»; - докази оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, тому суд вважав, що у зв`язку з цією обставиною позивачем не доведено факту переходу прав вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтверджувати передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" .

Однак, з таким висновком суду погодитися неможливо.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.

На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п. п. 5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (із урахуванням додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року, де договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції) під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 4 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п. 4.1. наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання ними відповідного реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Аналогічно, пунктом 4.1 договору факторингу від 05.08.2020 року № 05/0820-01 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання ними відповідного реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

Враховуючи те, що умовами вищевказаних договорів сторонами погоджено порядок передачі прав вимоги - в день підписання ними відповідного реєстру а у справі наявні реєстри прав вимоги, які підписано та скріплено печатками: 141 від 06.07.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року де від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 792793792, боржник ОСОБА_1 ; № 9 від 30.05.2023 року до договору факторингу від 05.08.2020 року № 05/0820-01 де клієнт ТОВ «Таліон Плюс» відступив факторові ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 792793792 - боржник ОСОБА_1 , висновок суду про недоведеність передачі прав вимоги за вищевказаними договорами факторингу у зв`язку з відсутністю акту прийому-передачі цих реєстрів чи додаткової угоди щодо передачі права вимоги до відповідача заборгованості за спірним кредитним договором не відповідає фактичним обставинам справи.

При цьому, перехід прав вимоги за договором факторингу від 28.10.2024 року № 28/10/24-У від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» по боргових зобов`язаннях ОСОБА_1 відбувся із урахуванням п. 1.2 зазначеного договору - в момент підписання акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу від 28.10.2024 року № 28/10/24-У, який наявний у даній справі.

Крім того, факт здійснення оплати за договорами факторингу, із урахуванням погодженої між сторонами процедури переходу права вимоги від клієнта до фактора - в день підписання сторонами реєстру прав вимог (договори факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, від 05.08.2020 року № 05/0820-01) та в момент підписання акту прийому передачі реєстру боржників (договір факторингу 28.10.2024 року № 28/10/24-У) не впливає на відступлення прав вимоги, тому висновок суду про відмову у задоволенні позову з цієї підстави не ґрунтується на вимогах закону.

Відтак, доводи апеляційної скарги з цього приводу колегія суддів вважає обґрунтованими.

Оскільки в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відступлення у встановленому законом порядку права вимоги за кредитним договором на користь позивача, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у нового кредитора (позивача) права вимоги за кредитним договором № 792793792 від 29.12.2020 року .

Перевіряючи обґрунтованість заявленої позивачем суми заборгованості, апеляційний суд керується таким.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач визначив суму заборгованості по тілу - 17 247,30 грн та відсотках за користування кредитом у розмірі 69 716,47 грн., виходячи зі строку кредитування з 29.12.2020 року по 30.08.2021 року, із урахуванням п. 1.7.1 кредитного договору, за яким зобов`язання з повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; п. 1.4.3 договору де передбачено наслідки користування кредитом після закінчення дисконтного періоду, без своєчасної оплати процентів та п. 1.7.2 кредитного договору.

Так, детальний розрахунок заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами викладено позивачем у відповіді на відзив, де обґрунтовано застосування відсоткових ставок за різні періоди, строк кредитування та інші умови договору на підставі яких нараховуються відсотки за користування кредитними коштами. При визначені суми заборгованості, позивачем були враховані фактично сплачені відповідачем суми коштів на погашення кредитної заборгованості.

Колегія суддів погоджується із визначеним позивачем розміром відсотків за користування кредитом, та вважає заявлену до стягнення суму обґрунтованою.

Відповідач, заперечуючи заявлену до стягнення суму заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами свого розрахунку чи контррозарахунку не надав та не спростував викладених позивачем обґрунтувань щодо нарахованої суми заборгованості по відсотках.

Враховуючи указане, колегія суддів вважає, що заявлена позивачем сума заборгованості є обґрунтовано, тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Юніт Капітал" слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 792793792 від 29.12.2020 року у розмірі 86 963,77 грн, з яких 17 247,30 грн - заборгованість по кредиту; 69 716,47 грн - заборгованість за відсотками.

Щодо судових витрат.

За приписами ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.

Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23.

Із змісту позовної заяви видно, що представник позивача - адвокат Тараненко А.І. просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Юніт Капітал» 6000 грн витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

На підтвердження понесених витрат адвокатом Тараненком А.І. до позовної заяви було надано:

договір про надання правничої допомоги № від 30.10.2024 року;

довіреність від 10.10.2024 року ;

додаткову угоду №6 до договору про надання правничої допомоги № від 30.10.2024 року;

акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 30.10.2024 року, де сторонами визначено перелік послуг та погоджено вартість послуг 6000 грн.

протокол погодження вартості послуг до договору про надання правової допомоги від 30.10.2024 року.

Встановивши та проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у даній цивільній справі, зважаючи на її характер та складність, апеляційний суд дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 3000 грн суми витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, яка є обґрунтованою та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона відповідача у цій справі.

Крім того, апеляційна скарга містить вимогу про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ "Юніт Капітал" 6000 грн витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу в апеляційному суді.

Разом з тим, апеляційна скарга подана в порядку самопредставництва юридичної особи Хлопковою М.С., будь-яких доказів надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції до апеляційної скарги не долучено, тому колегія суддів вважає, що у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Оскільки позов ТОВ "Юніт Капітал" задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути 6056 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги (2422,40 грн + 3633,60 грн)

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2025 скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" () заборгованість за кредитним договором № 792793792 від 29.12.2020 року у розмірі 86 963,77 грн, з яких 17 247,30 грн - заборгованість по кредиту; 69 716,47 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" () 6056 грн судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги та 3000 грн витрат за надану професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 1 вересня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.