Справа № 456/6009/24
Провадження № 2/456/430/2025
РІШЕННЯ

іменем України

19 серпня 2025 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Коцур А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Підстава позову (позиція позивача): Представник позивача адвокат Городніщева Є.О. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість в розмірі 158 650,00 грн. та судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 20.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №4071361 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» в електронній формі за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується через Вебсайт або мобільний за стосунок «Credit7». Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту складає 24 500,00 грн., строк кредиту 365 днів. Відповідно до умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 24 500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна». 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача. Враховуючи зазначене, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача на суму 129 250,00 грн., з яких 24 500,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 104 750,00 грн. заборгованість за відсотками. Крім цього, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» у період з 24.05.2024 по 22.07.2024 (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 29 400 грн. (24500 грн * 2.00% = 490 грн*60 календарних дні = 29400 грн.). Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 4071361 від 20.10.2023 загальною сумою 158 650,00 грн., складається з суми заборгованості з тіла кредиту 24 500,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 104 750,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів - 29 400,00 грн.

В судове засідання представник позивача адвокат Городніщева Є.О. не з`явилася, 14.03.2025 подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Позиція відповідача: Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Суд звертає увагу, що судові засідання у даній справі були призначені на 11.12.2024, 15.01.2025, 17.02.2025, 25.02.2025, 14.03.2025, 14.04.2025, 08.05.2025, 28.05.2025, які відкладалися неодноразово у зв`язку з неявкою відповідача, належним чином обізнаного про розгляду справи в суді, про що свідчить його участь в судовому засіданні 17.02.2025. В подальшому відповідач в судові засідання не прибував, про причини неявки не повідомляв, доказів поважності причин неявки в судові засідання суду не подавав.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2025 закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.05.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, ухвалено витребувати докази у АТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 20.10.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ Приватбанк» у сумі 24 500,00 грн. від ТОВ «Лінеура Україна» ().

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З листа ТОВ «Пейтек Україна» за вих. №06 від 31.05.2024 вбачається, що між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: 20.10.2023 о 18:40:18 на суму 24 500,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - 61b55e67-8c4e-45b2-8ae2-5438c9e53fd2, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» - 7816416, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 /а.с.14/.

З договору №4071361 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.10.2023, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 вбачається, що на умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 24 500,00 гривень, строк кредиту 365 днів, стандартна процента ставка становить 2,00% в день, знижена процентна ставка становить 1,40 % в день /а.с.21-30/.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, сума кредиту становить 24 500,00 гривень, строк кредитування 365 днів, мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби, стандартна процентна ставка 730,00 % річних (або 2,00% в день), знижена процентна ставка (застосовується з дати видачі кредиту до 24.10.2023, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема до вказано строку включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту) 511,00 % річних (або 1,40% в день), загальні витрати за кредитом, за стандартною процентною ставкою - 178 850,00 грн; загальні витрати за кредитом, за зниженою процентною ставкою - 178 115,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою за весь період користування кредитом 203 350,00 грн. /а.с.32-34/.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Лінеура Україна», заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4071361 від 20.10.2023, станом на 24.05.2024 складає 129 250,00 грн., з яких: 24 500,00 заборгованість за тілом кредиту; 104 750,00 грн. заборгованість за відсотками /а.с.37-41/.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4071361 від 20.10.2023, за 60 календарних днів з 24.05.2024 по 22.07.2024 складає 29 400,00 грн. /а.с.42/.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором №4071361 становить 129 250,00 грн з яких: 24 500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 104 750,00 грн. сума заборгованості за процентами /а.с. 45/.

Згідно з договором факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників до договору /а.с.82-86/.

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 24.05.2024 за договором факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024, ТОВ «Лінеура Україна» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» прийняло реєстр боржників /а.с.87/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору.

Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Судом встановлено, що 20.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4071361 про надання коштівна умовах споживчого кредиту в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з умовами кредитного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 24 500,00 грн. строком на 365 днів з 20.10.2023 по 19.10.2024, стандартна процентна ставка становить 2,00% в день, знижена процентна ставка 1,40 % в день, застосовується відповідно до наступних умов: якщо клієнт до 24.10.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Договір № 4071361 про надання коштівна умовах споживчого кредиту від 20.10.2023 відповідач підписав електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «Н422».

Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через Вебсайт або мобільний за стосунок «Credit7».

20 жовтня 2023 року, підписавши договір № 4071361 про надання коштівна умовах споживчого кредиту, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в розмірі 24 500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

Факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача підтверджується інформацією за договором, яку на запит суду за клопотанням позивача надав АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за №20.1.0.0.0/7-250610/77703-БТ/ від 13 червня 2025 року, про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 , на яку 20 жовтня 2023 року здійснено переказ коштів на суму 24 500,00 грн. Інформація про платника відсутня.

Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

Відповідач на спростування відсутності заборгованості не представив суду жодних належних і допустимих доказів, чи доказів в підтвердження того, що він не отримував кредитних коштів чи не підписував кредитний договір.

24 травня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ ФК «Фінтраст Україна» договір факторингу №24/05/2024.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24 травня 2024 року до договору факторингу №24/05/2024 кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4071361 від 20.10.2023, розмір заборгованості відповідача становить 129 250,00 грн з яких: 24 500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 104 750,00 грн. сума заборгованості за процентами.

Звертаючись з позовом, ТОВ ФК «Фінтраст Україна»також нарахувало проценти за 60 календарних днів (24 травня 2024 року - 22 липня 2024 року), тобто в межах строку кредитування за Договором: 24 500,00 грн. * 2,00% = 490 грн.*60 календарних днів = 29 400,00 грн.

Відповідно до статей 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідач жодному з кредиторів заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не повернув.

Строк кредитування за договором споживчого кредиту №4071361 від 20 жовтня 2023 року визначений п. 1.3. строк кредиту 360 днів з 20 жовтня 2023 року по 21 жовтня 2024 року включно.

Відступлення право грошової вимоги щодо відповідача на підставі договору факторингу відбулось 24 травня 2024 року.

Враховуючи те, що на момент укладання договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року строк кредитування за Договором не сплив, Товариство нарахувало проценти за користування грошовими коштами за 60 календарних днів в період дії договору з 24 травня 2024 року по 22 липня 2024 року. Нарахування здійснені відповідно до умов договору №4071361 про надання споживчого кредиту від 20 жовтня 2023 року за стандартною процентною ставкою 2,00%, в розмірі 29 400,00 грн., тобто нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Відтак, оскільки умови кредитного договору №4071361 від 20 жовтня 2023 року, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна» відповідачем не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі Договору факторингу №24/05/2024 від 24.05.2025 перейшло до позивача, суд приходить до висновку, що позов ТОВ « ФК Фінтраст Україна» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 158 650,00 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Матеріалами справи встановлено, що представництво інтересів позивача здійснювала адвокат Городніщева Є.О. на підставі ордера про надання правничої допомоги серії АІ №1732046 /а.с.31/. Даний ордер про надання правничої допомоги складений на підставі договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року, укладеного між адвокатом Городніщевою Є.О. та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» /а.с.51/.

Зі звіту про надання правової допомоги згідно з договором №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року, а також рахунку на оплату №5419-25/10-2024 від 25.10.2024 вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» становить 10 000,00 грн.

Згідно з правовою позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 12 лютого 2020 року у справі за № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 10 000,00 грн., які є співмірними із складністю справи та наданими адвокатом обсягом послуг.

Згідно зі ст.141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

У зв`язку з наведеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який підтверджено платіжною інструкцією №3464 від 29.10.2024.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» /, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2/ заборгованість в розмірі 158 650 /сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят/ грн. 00 коп., що складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 24 500,00 грн.; суми заборгованості за процентами у розмірі 104 750,00 грн.; суми заборгованості за відсотки нарахованими за 60 календарних днів у розмірі 29 400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір в розмірі 2 422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 /десять тисяч/ грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», , місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення

виготовлено 27.08.2025.

Головуючий суддя В. Л. Бучківська