Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/483/25
У Х В А Л А

28 серпня 2025 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Піщуліної І.С.,

з секретарем Ярошенко В.В.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Леоненко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Центр надання адміністративних послуг Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області, про встановлення факту проживання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду та просить встановити факт її проживання у період з 26 квітня 1986 року по 31 грудня 2000 року у с.Яжберень Коростенського району Житомирської області, у період з 01 січня 2001 року по 10 січня 2005 року в АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що має статус постраждалої від Чорнобильської катастрофи категорії 3, проживає у зоні гарантованого добровільного відселення та має право на отримання підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області їй було відмовлено у виплаті підвищення до пенсії по тій причині, що у Єдиному державному демографічному реєстр відсутня інформація про місце проживання у вищевказані періоди у вищевказаних населених пунктах. На даний час відсутня можливість підтвердити факт проживання документально, оскільки після обміну у 2006 році паспорта громадянина колишнього СРСР на паспорт громадянина України, у якому було зазначено відомості про її прописку, відбулась втрата цієї інформації.

Встановлення факту необхідне для реалізації права на соціальний захист, передбачений для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме на отримання підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру.

Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, що після 26 квітня 1986 року постійно проживала у населених пунктах на території колишнього Народицького нині Коростенського району, які відносяться до території радіоактивного забруднення. На даний час перебуває на пенсії, не працює та отримувала підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного населення. Однак з 01 січня 2025 року підвищення до пенсії їй не виплачується, оскільки відсутні відомості у Реєстрі територіальної громади про її проживання на території радіоактивного забруднення у відповідні періоди. У внесенні відповідних відомостей до Реєстру територіальної громади їй було відмовлено, оскільки у паспорті відсутні офіційні записи про реєстрацію місця проживання, а надана нею архівна довідка, що видана на підставі записів у погосподарській книзі, не була прийнята до уваги.

Представник заінтересованої особи Центру надання адміністративних послуг Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області Леоненко Юлія Олександрівна в судовому засіданні пояснила, що заявник зверталась до Центру з приводу внесення відомостей про місце її проживання до Реєстру територіальної громади у періоди часу та населених пунктах, зазначених у заяві, однак відповідні реєстраційні дії не було вчинено, оскільки остання не надала документів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 березня 2025 року №263 «Про деякі питання визначення порядку внесення відомостей про місце проживання особи у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення для отримання відповідних доплат», а саме: паспорту громадянина України у вигляді книжечки, у якому містяться записи про реєстрацію місця проживання, або будинкової книги. Висловила думку про недоцільність задоволення заяви, посилаючись на те, що судове рішення про встановлення факту проживання не може бути підставою для внесення Центром відомостей до реєстру відповідної територіальної громади.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав заяву, у якій просив проводити судовий розгляд справи без його участі, та надав письмові пояснення, у яких просив у задоволенні заяви відмовити. Обґрунтовуючи заперечення, посилався на те, що чинним законодавством передбачений позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, що надає право на передбачені законом пільги, а також те, що порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає встановлення органом Пенсійного фонду України відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення пенсії підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. Крім того, зазначає про те, що встановлення факту проживання особи на територіях радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи не віднесено до переліку підвідомчих суду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, який наведений у ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наведено у статті 315 ЦПК України, цей перелік не є вичерпним.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Частиною 4статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Заявник зазначає, що встановлення відповідного факту потрібне для отримання нею підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, в сумі 2361 гривня.

Статтею 45 Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.

Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2024 року №1542 «Про деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення» установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:

особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.

Відповідно до пункту 1-1 цієї Постанови у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 березня 2025року №263 « Про деякі питання визначення порядку внесення відомостей про місце проживання особи у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення для отримання відповідних доплат» у разі відсутності в Єдиному державному демографічному реєстрі та відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відомостей про місце проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. особа може звернутися до органу реєстрації, надавши документи, які підтверджують реєстрацію її місця проживання (паспорт громадянина України у вигляді книжечки та/або будинкова книга), для внесення таких відомостей до реєстру відповідної територіальної громади з подальшим їх переданням до відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби та Єдиного державного демографічного реєстру.

У разі, коли у 2025 році Пенсійним фондом України уточнено факти, визначені підпунктом 1 цього пункту, органи Пенсійного фонду України встановлюють доплату, передбачену статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, з 1 січня 2025 року (пункт 2 цієї ж Постанови).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачений інший позасудовий порядок встановлення факту проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, а отже встановлення зазначеного у заяві факту не віднесено до юрисдикції суду.

Крім того, суд зважає на те, що вимоги заявника за своїм предметом пов`язані з публічно-правовими відносинами останньої з державою, оскільки рішення органу Пенсійного фонду України щодо призначення доплати підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що провадження у справі слід закрити, оскільки справа не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Заявником сплачено судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявнику слід повернути сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 255, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Центр надання адміністративних послуг Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області про встановлення факту проживання у період з 26 квітня 1986 року по 31 грудня 2000 року у с. Яжберень Коростенського району Житомирської області, у період з 01 січня 2001 року по 10 січня 2005 року в АДРЕСА_1 , закрити.

Повернути ОСОБА_1 сплачені 605 гривень 60 копійок судового збору з рахунку ГУК у Житомирській області/ТГ смт Народичі/22030101, номер рахунку №UA0006695, , банк отримувача: Казначейство України, МФО 899998.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 02 вересня 2025 року.

Суддя:Ірина ПІЩУЛІНА