Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/1151/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:головуючого судді Панасюка І.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 39520 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2025 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Враховуючи те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4678210, згідно з п. 1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк 30 днів надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 8000 грн., а позичальник повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін до 18.07.2021 та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1520 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 6000 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Також визначено стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору) (а.с. 7-10).

Для укладення цього договору в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» https://miloan.ua/, ОСОБА_1 подала анкету-заяву на отримання кредиту № 4678210. У такій анкеті-заяві визначено суму кредиту, строк дії та дату повернення кредиту, комісію та відсотки за користування кредитом тощо (а.с. 13).

Кредитний договір укладено в електронному вигляді та підписано такий електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язань за кредитним договором, суду надано копію платіжного доручення № 49095139 від 18.06.2021, за яким ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 8000 грн. (а.с. 14).

29.09.2021 між ТОВ «Мілоан», як фактором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як клієнтом, укладено договір факторингу № 76-МЛ, відповідно до якого останній зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором (а.с. 16-20).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 76-МЛ від 29.09.2021 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4678210 від 18.06.2021 на суму заборгованості 39520 грн. (а.с. 24, зворот).

Також суду надані копії платіжних інструкцій на підтвердження сплати коштів за відступлення права вимоги.

Таким чином ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як новий кредитор, отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до виписки з особового рахунку, заборгованість за договором про споживчий кредит № 4678210 від 18.06.2021 у ОСОБА_1 становить - 39520 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за прострочене тілом кредиту, 30000 грн. заборгованість за прострочені відсотки, 1520 грн. комісія (а.с. 15, зворот).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За правилами частин 3,6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку,передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, при укладенні кредитного договору сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено, серед іншого, суму кредиту, процентну ставку за користування таким та порядок повернення кредиту, комісію за надання кредиту, строк дії договору, тощо. Таким чином, укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.

При цьому, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не погашено, доказів протилежного суду не надано.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме, не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед позивачем, як новим кредитором.

Разом із тим, відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит № 4678210 від 18.06.2021, платіж повернення кредиту та сплати процентів повинен був внесеним відповідачем 18.07.2021 на загальну суму 15520 грн, яка включає: суму кредиту 8000 грн., проценти за користування кредитом 6000 грн. та комісію за надання кредиту 1520 грн. Отже, за умовами договору про споживчий кредит № 4678210 від 18.06.2021 сторони погодили строк його дії до 18.07.2021 (а.с. 11).

Разом з тим, відповідно до п. 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 договору.

Відповідно до умов п. 2.2.3 після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгації) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором неможливо встановити обґрунтованого розрахунку процентів та періоду їх нарахувань, докази пролонгації кредитного договору відсутні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що умовами кредитного договору не передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами договору розмір процентів, що становить 6000 грн., 1520 грн. комісії за надання кредиту, а також сума кредиту, отриманого відповідачем, у розмірі 8000 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 15520 грн.

Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За умовами частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом,та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони,в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може,за клопотанням іншої сторони,зменшити розмір витрат на правничу допомогу,які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження обсягу наданих послуг,виконаних робіт та їх вартості у вказаній справі позивачем надано копії: договору № 0605 від 06.05.2025 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатом Усенко М.І (а.с. 28); свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії №2093 (а.с. 26, зворот); детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом (а.с. 29, зворот); акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 23.06.2025, в якому сторони підтвердили, що бюро надало клієнту, а останнє прийняло правничу допомогу на суму 7000 грн. (а.с. 29). Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2749 грн.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім цього, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 951 грн.

Керуючись статями 13, 81, 89, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит -Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит -Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4678210 від 18.06.2021, в розмірі 15520 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит -Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2749 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит -Капітал» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 951 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ігор ПАНАСЮК

Дата документа 01.09.2025