П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 серпня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Мацунич М.В., Кожух О.А.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2025 року у справі № 308/17404/24 (Головуючий: Бедьо В.І.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до Ужгородської районної ради про визнання в порядку приватизації за ними право спільної сумісної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачі з 1982 року є наймачами та проживають квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відмітками про реєстрацію місця проживання. З того часу і до тепер, позивачі фактично проживають та зареєстровані за вказаною адресою. Доказами, які підтверджують вказану обставину є довідка про кількість зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб виданою 04.07.2024 року N? 3947/03.4-21 відділом реєстрації місця проживання департаменту забезпечення надання адміністративних послуг.

Позивачі набули право на проживання в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у відповідності до законодавства України.

Маючи на меті приватизувати вищевказану квартиру, позивачами були підготовлені всі необхідні документи для приватизації даної квартири. Однак, у приватизації їм було відмовлено у зв`язку з чим позивачам було рекомендовано приватизувати квартиру у судовому порядку. Вказана квартира перебуває у комунальній власності Ужгородської районної ради та має загальну площу 57,7 кв.м., житлову площу 38,5 кв.м., що підтверджується рішенням Ужгородської районної ради від 22.05.2008 року N? 251 «Про безоплатну передачу у приватну власність».

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили суд в порядку приватизації за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09 січня 2025 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ужгородської районної ради про визнання права власності на житлове приміщення в порядку приватизації - відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки до повноважень Ужгородської районної ради у м.Ужгород належить здійснення приватизації державного житлового фонду, що включає оформлення та реєстрацію документів про право власності на житло і рішення районної ради від 22.05.2008 року №251 «Про безоплатну передачу у приватну власність» надано згоду на безоплатну передачу у приватну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Цим підтверджено, що ОСОБА_1 дотримався всіх вимог нормативно правових актів, якими врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду, позивач скористався таким правом, звернувся до відповідного органу із заявою, до якої додав усі необхідні документи. При цьому, рада повністю підтвердила про право позивачів на приватизацію квартири за адресою АДРЕСА_2 та повідомила, що згідно рішення Ужгородської районної ради від 22.05.2008 року №251 «Про безоплатну передачу у приватну власність» - було безоплатно передано у приватну власність житлові будинки, квартири та господарські споруди і радою у повному обсязі визнаються всі цивільні правові вимоги заявників щодо їх права на приватизацію даної квартири. Разом з тим, Ужгородська районна рада заперечень проти позовних вимог не має, що свідчить про безумовне визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Пересоляк О.С., який підтвердив вимоги, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Представник Ужгородської районної ради у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить довідка про доставку електронного листа і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 21 червня 1982 року, а ОСОБА_3 має реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 18 травня 2002 року.

Згідно довідки про кількість зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб виданою 04.07.2024 року № 3947/03.4-21 відділом реєстрації місця проживання департаменту забезпечення надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради, у вказаній кватирі зареєстровані позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Рішенням Ужгородської районної ради від 22.05.2008 року № 251 «Про безоплатну передачу у приватну власність» надано згоду на безоплатну передачу у приватну власність квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 20.05.2024 року АТ «Ощадбанк» позивачі участі в приватизації державного житлового фонду не брали, житлові чеки не використовували.

Листом Ужгородської районної ради від 22.08.2024 № 130/02-25 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо оформлення передачу у приватну власність квартири за адресою АДРЕСА_2 право позивачів на приватизацію квартири за адресою АДРЕСА_2 не заперечується, однак позивачам відмовлено в реалізації права на приватизацію вказаної квартири в зв`язку з відсутністю спеціально створеного Ужгородською районною радою органу приватизації (агенства, бюро) та рекомендовано вирішити питання приватизації квартири в судовому порядку.

У відповідності до статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Так, рішенням Ужгородської міської ради від 22.05.2008 року № 251 «Про безоплатну передачу у приватну власність» підтверджує, що ОСОБА_1 дотримався всіх вимог нормативно правових актів, яким врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду та скористався таким правом, звернувся до відповідного органу із заявою, до якої додав усі необхідні документи.

Ужгородська районна рада, як власник своє рішення не виконало, нею не було видано свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) та не проведено його реєстрацію в органах технічної інвентаризації.

Із метою реалізації свого права позивачі 18.07.2024 року звернулися до Ужгородської районної ради із заявою про оформлення передачі в приватну спільну сумісну власність зазначеної квартири.

На вказану заяву позивачів Ужгородська районна рада надала відповідь у вигляді листа від 22.08.2024 року за вихідним № 130/02-25, що містить посилання на Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене Наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України 16.12.2009 №396 і згідно пунктів 13,15 якого приватизація квартир здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, а підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир може бути покладено на спеціально створені органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства) тобто орган з оформленням документів.

Матеріалами справи стверджується що Ужгородська районна рада повністю підтвердила право позивачів на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 та повідомила, що згідно рішення ради від 22.05.2008 року № 251 «Про безоплатну передачу у приватну власність» було безоплатно передано у приватну власність житлові будинки, та господарські споруди у тому числі і за цією адресою, тобто визнаються всі цивільні правові вимоги заявників щодо їх права на приватизацію даної квартири.

Пунктом 2 цього рішення Ужгородської районної ради від 22.05.2008 року № 251 вказано КРТП Ужгородського району здійснити безоплатну передачу житлових будинків, квартир та господарських будівель згідно додатку.

Крім того, Ужгородська районна рада у своїй заяві (а.с. 51) надісланої суду першої інстанції зазначала, що Ужгородська районна рада заперечень проти позовних вимог немає, що свідчить про визнання позову відповідачем, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову відповідно до ч 4 ст. 206 ЦПК України.

Отже, позивачі реалізували своє право на приватизацію займаного ними житла шляхом звернення до уповноваженого органу приватизації відповідно до чинного на момент вчинення відповідних дій законодавства.

Позивачі звернулися до власника, який повинен був вирішити їх заяву, або передати її на вирішення уповноваженому ним органу.

Згідно ст.. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч 2 ст. 5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Визначений в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції як ефективний спосіб захисту прав позивачів щодо визнання безпідставною відмову органу приватизації передати у приватну власність з державного житлового фонду з покладенням обов`язку на останнього оформити приватизацію житлового приміщення не є ефективним саме у спірних правовідносинах і судова колегія враховуючи характер порушення прав позивачів та спричиненими цим діянням наслідків, задоволення саме викладених у позові вимоків позивачів про визнання права власності призведе до ефективного захисту прав позивачів, оскільки такий спосіб захисту не суперечить закону.

Суд першої інстанції при відмові у заявлених позовних вимогах не звернув увагу на вищезазначене і рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1,2,4 ч 1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід задовольнити із урахуванням вимог ст.. 345 ЦК України, ст..ст. 1,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 січня 2025 року скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати в порядку приватизації за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57.7 кв.м., житлова площа 38.5 кв.м..

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ