Провадження №2-п/639/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Новобаварським районним судом міста Харкова у складі:

головуючого - судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року у цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2015 у цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, згідно якої просила суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення.

В обгрунтування заяви зазначено, що на час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 знаходилася у відрядженні. Судових повісток про призначення та розгляд справи не отримувала, про судовий розгляд даної справи не знала. Крім того зазначила, що 06.03.2010 вона дійсно зверталася до Публічного акціонерного КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, але не пам`ятає підписувала якісь заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № СП-2010-256 від 06.03.2010 та чи укладала якісь договори з Приватбанком та щоб її з ними знайомили. Зазначила, що посилання позивача про вкладання нібито договору № б/н від 05.04.2012 є безпідставні та не відповідають дійсності, ніяких кредитних договорів ОСОБА_1 з Приватбанком не підписувала, а тому і кредити у Приватбанку у розмірі 16 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом не отримувала.

У зв?язку з чим, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 06 червня 2025 року порушено питання про відновлення втраченого судового провадження по справі у цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено розгляд справи.

Запропоновано особам, які брали участь у розгляді справи, надати суду документи,видані зі справи до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості,що стосуються справи.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2025 року відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в частині заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року у цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року у цивільній справі у цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2015 у цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в провадження судді Труханович В.В.

Призначено справу до розгляду в судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність нез?явившихся сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 064,63 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК", рах. № НОМЕР_2 (для погашення заборгованності) рах. № НОМЕР_3 (для відшкодування судових витрат) МФО № 305299 заборгованість за кредитним договором заборгованість у розмірі 22064 ( двадцять дві тисячі шістдесят чотири) грн.,63 коп. за кредитним договором та судовий збір у сумі 243 ( двісті сорок три) грн.60 коп. (а.с.19-20)

Згідно даних Єдиного державнго реєстру судових рішень заочне рішення суду від 27.02.2015 набрало законної сили 27.04.2015.

Так, як вбачається з відповіді Новобаварського районного суду міста Харкова від 16.05.2025, № 08-12/251, справа № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що також підтверджується актом про вилучення для знищення справ, що не підлягають зберіганню (а.с. 16-18).

Як вбачається з матеріалів справи № 639/11476/14-ц, в архіві суду залишились оригінал заочного рішення від 27.02.2015 по справі № 639/11476/14-ц та розписка представника ПАТ КБ «Приватбанк» про отримання копії рішення та виконавчого листа (а.с. 19-20,21).

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 06 червня 2025 року порушено питання про відновлення втраченого судового провадження по справі у цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено розгляд справи.

Запропоновано особам, які брали участь у розгляді справи, надати суду документи,видані зі справи до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості,що стосуються справи.

Копія ухвали суду від 06 червня 2025 року направлялась двічі до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» для виконання.

Однак на виконання ухвали суду будь-яких документів по справі № 639/11476/14-ц до суду не надходило.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2025 року відновлено втрачене судове провадження в цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в частині заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року.

Як зазначає заявник , вона на час розгляду справи знаходилася у відрядженні. Судових повісток про призначення та розгляд справи не отримувала, про судовий розгляд даної справи не знала.

На підтвердження вищевикладеного надала копії наказів «Про направлення у відрядження» від 01 грудня 2014 року (02.12.2014 30.12.2014), від 12 січня 2015 року (13.01.2015 -16.02.2015), від 23 лютого 2015 року (25.02.2015 05.05.2015) (а.с. 7,8,9).

Відповідно до положень ч. 2 ст.228 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення вищевказаного заочного рішення, заява про перегляд заочного рішення підлягала подачі протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Нині діюча норма процесуального права, - ст. 284 ЦПК України, що діє з 2017 року, передбачає подання заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч. 2); учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч. 3); строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 4).

У заяві про перегляд заочного рішення заявниця стверджує, що про існування заочного рішення дізналася у травня 2025 року від працівника Монобанку і одержала заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова лише 29.05.2025.

Вказані твердження заявниці про те, що вона дізналась про існування заочного рішення у травні 2025 року, нічим не спростовуються, і тому, з огляду на наявні матеріали, право ОСОБА_1 на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підпадає під дію положень ч. 3 ст. 284 ЦПК України, оскільки іншого наразі не встановлено, тобто достовірно не встановлено виконання судом вимог ст.227 ЦПК України в редакції 2004 року про направлення відповідачу рекомендованим листом з повідомленням копії заочного рішення не пізніше 5 днів з дня його проголошення та, відповідно, отримання відповідачем такого повідомлення і копії заочного рішення.

Крім того, судом не вбачається можливим встановити про належне повідомлення відповідача ОСОБА_1 про судові засідання, які призначались по справі №639/11476/14-ц.

Однак, зі змісту положень ч. 1 ст.288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 у своїй заяві повідомила, що 06.03.2010 вона дійсно зверталася до Публічного акціонерного КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, але не пам`ятає підписувала якісь заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № СП-2010-256 від 06.03.2010 та чи укладала якісь договори з Приватбанком та щоб її з ними знайомили. Зазначила, що посилання позивача про вкладання нібито договору № б/н від 05.04.2012 є безпідставні та не відповідають дійсності, ніяких кредитних договорів ОСОБА_1 з Приватбанком не підписувала, а тому і кредити у Приватбанку у розмірі 16 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом не отримувала.

Однак, в даному випадку суд не вбачає у заяві про перегляд заочного рішення посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не додано.

Крім того, суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Желтяков проти України від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, враховуючи те, що провадження у справі знищено, що на виконання ухвали суду про відновлення втраченого судового провадження сторонами у справі не надано жодного документу, в свою чергу, заявником до заяви про перегляд заочного рішення не додані докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Суд роз`яснює, що відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року у цивільній справі № 639/11476/14-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.09.2025

Суддя В.В. Труханович