ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6951/25 Справа № 191/953/24 Суддя у 1-й інстанції - Окладнікова О. І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Травкіній В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року у складі судді Окладнікової О.І.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 10 січня 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9042.

12 липня 2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 12/07/23 за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

29 січня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу №29/01/24-01 за умовами якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Згідно з Реєстром боржників від 29 січня 2024 року до Договору факторингу №29/01/24-01 від 29 січня 2024 року до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 104827,69 грн.

29 березня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6608.

12 липня 2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 12/07/23 за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

29 січня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу №29/01/24-01 за умовами якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Згідно з Реєстром боржників від 29 січня 2024 року до Договору факторингу №29/01/24-01 від 29 січня 2024 року, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 83864,61 грн.

За умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому кредитні кошти в строки, передбачені кредитними договорами, у зв`язку із чим ТОВ «ФК «ЕЙС» просило стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 188692,30 грн. та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року позов ТОВ «ФК «ЕЙС» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» суму заборгованості за кредитним договором №9042 від 10 січня 2020 року у розмірі 104827,69 грн., яка складається із: залишку простроченого кредиту 36220,82 грн., залишку прострочених процентів 1,43 грн., залишку прострочених комісій 42832,34 грн., залишку строкового кредиту 25773,10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» суму заборгованості за кредитним договором №6608 від 29 березня 2019 року в розмірі 83579,83 грн., яка складається із: залишку простроченого кредиту 14683,48 грн., залишку прострочених процентів 46096,05 грн., залишку нарахованих строкових процентів 1424,81 грн., залишку строкового кредиту 21375,49 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано наявністю підстав для задоволення позову та стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за кредитними договорами, оскільки на підставі договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги й фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та зроблено висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує про відсутність заборгованості за кредитними договорами перед первісним кредитором та закриття вказаних кредитних договорів, що позбавляє нового кредитора та позивача у справі звертатися до суду з відповідним позовом.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 березня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 6608, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 36128,97 грн. строком на 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту з автоматичною пролонгацією, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 48,00 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56% річних. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 58.89%.

10 січня 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 9042, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 72036,72 грн. строком на 48 місяців зі сплатою 0,001% річних та 56,00% річних за прострочену заборгованість.

12 липня 2023 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 12/07/23, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитними договорами №6608 від 29 березня 2019 року та №9042 від 10 січня 2020 року.

29 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 29/01/24-01, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитними договорами №6608 від 29 березня 2019 року та №9042 від 10 січня 2020 року.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, права вимоги за кредитними договорами №6608 від 29 березня 2019 року та №9042 від 10 січня 2020 року, укладеними ОСОБА_1 з первісним кредитором, перейшли до ТОВ «ФК «ЕЙС». Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, виникла заборгованість у розмірі 83579,83 грн. за кредитним договором №6608 від 29 березня 2019 року та у розмірі 104827,69 грн. за кредитним договором №9042 від 10 січня 2020 року.

Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитних договорів, ними дотримано письмову форму укладення кредитних договорів, які є укладеними відповідно до положень ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитних договорів було досягнуто згоди відносно всіх їх істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Таким чином, установивши, що до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до боржника у загальному розмірі 188692,30 грн., яка боржником у добровільному порядку не погашена, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції, суду надано копію договору надання правничої допомоги №16/02/24 від 16 лютого 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та АБ «Тараненко та партнери» в особі учасника бюро адвоката Тараненка А.І., копію довіреності від 30 жовтня 2023 року, копію Додаткової Угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956, копії актів прийому-передачі наданих послуг від 16 лютого 2024 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами у справі понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. й враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, такі витрати підлягають відшкодуванню відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, який доведений належними та допустимими доказами у справі.

Проаналізувавши зміст рішення суду першої інстанції з точки зору застосування норм права, які стали підставою для позову по суті, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалене рішення відповідно до встановлених ним обставин на підставі наданих доказів, які мають індивідуальний характер. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, зазначені в обґрунтування про відсутність заборгованості за кредитними договорами перед позивачем, як на підставу необхідності залишення позову без задоволення, з огляду на наведені та встановлені обставини справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 27 серпня 2025 року

Повний текст судового рішення складено 04 вересня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна