Справа № 362/2774/24
Провадження № 2/362/1020/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2025 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що він є власником нерухомого майна у вигляді житлового будинку, який за борговим повідомленням перебуває під арештом.

Посилаючись на ту обставину, що такий арешт перешкоджає йому у здійсненні прав власника в повному обсязі, позивач просить скасувати вказаний арешт (а.с. 53 56).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви з додатками, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 59, 61).

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За договором купівлі-продажу від 15 лютого 1968 року позивач набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 6 7).

Дана обставина стосовно права власності позивача на вказане нерухоме майно також підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2021 року (а.с. 5).

Зокрема, суд враховує, що рішенням № 77-04-VII від 02 березня 2016 року Калинівської сільської ради, вулицю «жовтневу» було перейменовано на «Вишневу» (а.с. 8).

Одночасно, суд враховує обставини зміни адміністративно-територіального поділу районів у Київській області за Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», внаслідок чого станом на дату постановлення цього рішення суду селище Калинівка територіально розташоване в адміністративних межах Фастівського району Київської області.

При цьому, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.12.2021 року, містяться відомості про реєстрацію 16.09.2004 року за № 1309871 Васильківською районною державною нотаріальною конторою заборони (архівний запис від 27.06.2002 року; дата виникнення 27.10.1963 року № 100) нерухомого майна боржника ОСОБА_2 і ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_1 , за повідомленням без номеру Київського заводу залізабетонних шпал (а.с. 5).

Також, на підтвердження своїх доводів позивачем додано до позову копію витягу із письмового реєстру заборон за 1953 1974 роки, в якому містяться відомості про арешт (заборону) № 100 на будівлю ОСОБА_2 за повідомленням Київського заводу залізабетонних шпал на суму 700 (а.с. 9 10).

Крім того, боржник ОСОБА_2 , який за договором купівлі-продажу від 15 лютого 1968 року відчужив позивачці житловий будинок АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про смерть № 17 від 30 травня 1974 року (а.с. 41).

До того ж, за відповідями нотаріальних органів та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17.01.2025 року судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 не було заведено спадкових справ та його права і обов`язки ніхто не успадкував (а.с. 42, 43, 46, 49)

Отже, внаслідок зазначеного запису про арешт нерухомого майна, позивач, як власник, не може в повному обсязі реалізувати свої права власника вказаного нерухомого майна.

Під час розгляду справи за змістом договору купівлі-продажу від 15 лютого 1968 року встановлено, що позивач набув право власності на зазначений житловий будинок від ОСОБА_2 який був боржником за повідомленням Київського заводу залізабетонних шпал на суму 700.

Тобто, позивач у встановлений законом спосіб набув права власності на вказане нерухоме майно, однак заборона за повідомленням Київського заводу залізабетонних шпал на суму 700, є такою, що не стосується боргових чи інших зобов`язань нового власника житлового будинку та безпідставно обтяжує належне позивачу нерухоме майно.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, заборона відчуження належного позивачу нерухомого майна, порушує права останнього щодо реалізації своїх прав як власника нерухомого майна, а тому таке право позивача слід захистити шляхом скасування заборони вказаного нерухомого майна.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтею 321 ЦК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133,258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов.

Зняти заборону (арешт) житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований 16.09.2004 року за № 1309871 Васильківською районною державною нотаріальною конторою заборони на підставі повідомлення Київського заводу залізабетонних шпал.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 08 вересня 2025 року.