Справа №613/100/25 Провадження № 2/613/247/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шалімова Д.В.

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», представник позивача Мишевська Н.М. до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ « Бізнес позика» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не заявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про зупинення судового провадження по даній справі, у зв`язку з його мобілізацією до лав ЗСУ.

Суд, дослідивши клопотання, про зупинення провадження по справі, дійшов наступного висновку.

Ухвалами Богодухівського районного суду Харківської області від 14 травня 2025 року та 08 липня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_1 про зупинення судового провадження.

З копії довідки № 581 від 19 червня 2025 року командира військової частини НОМЕР_1 вбачається, що содат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .

Вищевказана довідка не підтверджує перебування ОСОБА_1 у конкретних військових формуваннях, крім того дані формування повинні бути переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції та виконання ним бойових завдань у зоні бойових дій.

Крім того, позивач вже неодноразово звертався до суду з аналогічними клопотаннями в тому числі на підставі вищевказаної довідки, у зв`язку з чим суд вважає таку поведінку позивача зловживанням своїми процесуальними правами направленими на затягування розгляду справи.

Також, слід зазначити, що зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено саме для захисту прав та інтересів, при цьому відповідач не позбавлений права мати представника для захисту своїх інтересів.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Враховуючи вищевикладене, оскільки, стороною відповідача не надано суду належних доказів того, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині, яка переведена на військовий стан та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, при цьому судом неодноразово роз`яснювалось право відповідача на представлення інтересів, шляхом залучення представника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження на підставі п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.252, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 , про зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ