Справа № 194/904/24
Провадження № 2/185/455/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Мінарської О.А., представника позивача адвоката Мицак Н.Т., представника відповідача адвоката Голіцна О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідачки на її користь 70 318,50 грн., моральну шкоду 20 000 грн. та судові витрати.

У обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . З вини відповідачки 31.10.2023 року квартиру позивачки було залито водою. Актом складеним комісією КП «ТЖКП» було зафіксовано наслідки залиття та встановлено, що причиною затоплення став залишений власником квартири АДРЕСА_2 (відповідачкою) відкритим кран «Маєвського». Залиття в квартирі позивачки відбулося шляхом потрапляння води з квартири відповідачки яка знаходиться поверхом вище. Позивачка неодноразово зверталася до відповідачки з вимогою про відшкодування збитків, однак остання добровільно відшкодувати шкоду не бажає. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження квартири вартість ремонтно-будівельних робіт складає 50 945, 50 грн. вартість дослідження склала 7 500 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості меблів які постраждали від затоплення квартири вартість об`єкта оцінки склала 5 024, 00 грн., вартість звіту 1 000 грн. Крім того, діями відповідачки позивачці спричинена моральна шкода яка виразилася у душевних стражданнях та переживаннях, зміни звичного ритму життя. Так в результаті затоплення квартири намокла проводка у зв`язку з чим не було світла і в холодну пору року родина майже 2 місяці жила без світла. Через відсутність світла не можливо було увімкнути газовий котел, отже квартира ще і не опалювалася, діти не мали змоги навчатися. Через постійний нервовий стрес у зв`язку з відсутністю світла, опалення і проживання у наскрізь мокрій квартирі у позивачки з`явилися проблеми пов`язані із болями в спині. Моральну шкоду оцінює в 20 000 грн. Крім того, нею було придбано кабель для того щоб увімкнути осушувач повітря та DVD диски для фіксації факту залиття на суму 51 грн.

Ухвалою судді Зінченко А.С. від 09.07.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін.

Представником відповідачки адвокатом Голіциним О.М. надані письмові пояснення по справі. Вважає що матеріали справи не містять належних доказів вини відповідачки у затопленні. Акт КП «ТЖКП» від 01.11.2023 зазначає що затоплення сталося через аварію в системі центрального опалення, а акт від 09.11.2023 вказує, що причиною затоплення був відкритий кран «Маєвського», однак докази що це сталося з вини відповідачки відсутні. Отже позивач покладається на припущення не підтверджені доказами. Крім того, надані позивачкою висновки щодо ремонтних робіт та вартості меблів складені без врахування ступені зносу матеріалів. Витрати на кабель та DVD диски не є прямими збитками від затоплення і недоведені як необхідні для відновлення майна. Моральна шкода заявлена позивачкою до стягнення не доведена.

Згідно розпорядження керівника апарату Павлоградського міськрайонного суду «щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», призначено повторний розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Юдіній С.Г.

Ухвалою від 09.04.2025 року дану цивільну справу прийнято до провадження суддею Юдіною С.Г. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала посилаючись на доводи викладені у позовній заяві, просила задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав посилаючись на доводи викладені у письмових поясненнях по справі, просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника КП «ТЖКП», у вирішенні справи покладалась на розсуд суду.

Суд, вислухав сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Позивачка по справі ОСОБА_1 є власницею квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_4 , даний факт визнаний відповідачкою та не оспорюється.

Згідно Акту обстеження від 01.11.2023, складеному комісією у складі : головного інженера підрозділу № 2 М.Артюшиної, начальника ЖРЕД М. Криштопи, головного енергетика КП «ТЖКП» В.Аксьонова, у присутності власника квартири АДРЕСА_1 , про те, що 31.10.2023 о 15.00 сталося затоплення за вказаною адресою. В результаті затоплення виявлено в коридорі: стеля (пофарбована водоемульсійною фарбою) мокрі розводи вздовж коридору, з люстри текла вода; стіни (зашиті пластиком) вологі, намокли меблі (шафа, комод, короб для щитової, навісна шафа над входом до кухні); підлога намок лінолеум. Спальня: стеля (фарбована водоемульсійною фарбою) мокрі розводи у трьох місцях, також біля люстри, намокла міжкімнатна лутка з дверима. Кухня : підлога - намок лінолеум. У кімнатах де намокла стеля (коридор, спальня, кухня) електропроводка була залита водою. Аварія сталася у кв. АДРЕСА_2 на системі центрального опалення в спальній кімнаті. Причиною затоплення квартири стали течі з під пробки на радіаторі. Власника квартири на момент аварії не було вдома.

Згідно акту від 09.11.2023 вих. № 762, комісія у складі головного інженера підрозділу № 2 ОСОБА_3 , начальника ЖРЕД М. Криштопи, головного енергетика КП «ТЖКП» В.Аксьонова у присутності власника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_1 , квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 будинку АДРЕСА_6 , склали акт про те, що 31.10.2023 о 15.00 сталося затоплення. В результаті повторного обстеження стало непридатним наступне: коридор : стеля (пофарбована водоемульсійною фарбою) залишилися розводи вздовж коридору, пошкоджена люстра; підлога у трьох місцях здутий лінолеум, під лінолеумом деформована дерев`яна дошка. Меблі в коридорі : шафа (ДСП) від вологи набрякли бокові та внутрішні полиці, задня стінка, стійкові стіни, антресоль. Карниз із софітами набряк, з трьох вмонтованих ламп горить тільки одна. Комод набрякла задня стінка, внутрішні полиці. Навісна шафа над входом до кухні (ДСП) деформований пластик, набрякла внутрішня полиця. Спальня: стеля (фарбована водоемульсійною фарбою) залишилися жовті розводи, місцями здулася фарба, є тріщини, над дверима пожовк стельовий плінтус. Є дільниці пошкодженої (аварійний стан) електропроводки у коридорі, кухні та спальній кімнаті. Після затоплення необхідно було відімкнути квартиру від загальної електромережі, до повного висихання. Аварія сталася у кв. АДРЕСА_7 на системі центрального опалення. При ретельному огляді приладів опалення встановлено, що течі на трубі стояка радіатора немає. Причиною затоплення став залишений власником квартири відкритий кран «Маєвського». Власниця квартири АДРЕСА_2 у акті зазначила про незгоду з висновком комісії.

Згідно висновку експертного оціночно-будівельного дослідження № 4/24 від 06.04.2024 складеного ФОП судовим експертом Копиловою В.М. вартість ремонтно-будівельних робіт по оздобленню квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , які виникли в результаті залиття, складає 50 945, 50 грн. з ПДВ.

Відповідно до копії товарного чека № 5 оплата за проведення експертного будівельно-технічного дослідження квартири АДРЕСА_1 складає 7 500 грн.

Згідно висновку ТОВ «Мегаліт-Експерт» вартість меблів прихожа «Універсал» які постраждали від затоплення квартири : АДРЕСА_3 становить 5 200 грн. в описі об`єкта дослідження було встановлені пошкодження отримані внаслідок впливу вологи: набухання, розтріскання фасадних частин, відшарування кромки, деформування плити, розростання плісняви, набряк козирка з софітами, перегоряння двох вбудованих ламп.

Згідно акту виконаних робіт вартість робіт з оцінки об`єкта становить 1000 грн.

Статтею 1166 ЦК передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Правовий аналіз зазначеної норми свідчить, що юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

При цьому особливістю регулювання таких відносин є презумпція винуватості, оскільки обов`язок довести відсутність вини у завданні шкоди покладається саме на особу, яка завдала шкоди або має нести відповідальність за її завдання.

Відповідно до ст. 319 ЦК власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Статтею 151 Житлового кодексу передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності жилу квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Безгосподарне утримання квартири тягне за собою наслідки, передбачені ЦК.

У роз`ясненнях п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що 30.10.2023 відбувся факт затоплення квартири позивачки, а отже факт завдання шкоди позивачці є доведеним.

На підтвердження причини затоплення позивачкою надані суду акти від 01.11.2023 та 09.11.2023 складені комісією у складі представників КП «ТЖКП».

Згідно акту від 01.11.2023 причиною затоплення вказано : «течі з-під пробки на радіаторі. Власника квартири на момент аварії не було вдома».

Згідно акту від 09.11.2023 вказано : «аварія сталася в квартирі АДРЕСА_2 на системі центрального опалення в спальній кімнаті. При ретельному огляді приладів опалення встановлено, що течі на трубі стояка та радіаторі немає. Причиною затоплення став залишений власником квартири відкритим кран «Маєвського».

Тобто Актом від 09.11.2023, який конкретизує причину залиття, а саме вказує на те, що висновок зроблений з урахуванням ретельного огляду приладів опалення, підтверджується обставина, що виток води стався внаслідок залишення відкритим власницею квартири АДРЕСА_2 крану «Маєвського».

Таким чином, суд вважає доведеним, що залиття квартири позивачки відбулося з причин незабезпечення відповідачкою належного стану елементів в системі опалення у своїй квартирі. Тож з огляду на положення ст. 319, ч. 2 ст. 1166 ЦК саме відповідачка несе відповідальність за завдану позивачці шкоду.

Визначаючи розмір завданих позивачці збитків, суд звертає увагу, що сторони вільні у наданні суду доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Наданий позивачкою експертний висновок, складений судовим експертом Копиловою В.М. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, та висновок ТОВ «Мегаліт-Експрес» щодо вартості об`єкта оцінки, а саме меблів прихожа «Універсал», що постраждала внаслідок залиття квартири є належними і допустимими доказами в контексті положень ст. 77, 102, 106 ЦПК України.

Будь-яких обставин, які б спростували об`єктивність висновків судом не встановлено.

Таким чином, розмір матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири позивачки 50 945, 50 грн. (вартість ремонтно-будівельних робіт) + 5 024,00 грн. (вартість меблів) = 55 969,50 грн.

З огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК витрати позивачки, пов`язані із оплатою послуг експерта в розмірі 7 500,00 грн. та 1000 грн. (послуги суб`єкта оціночної діяльності), входять до складу збитків, завданих їй внаслідок порушення її прав, і підтверджується належними доказами.

Таким чином, загальний розмір матеріальних збитків, завданих позивачці, внаслідок залиття її квартири станом на момент розгляду справи складає 64 464,50 грн. (55 969,50 грн. + 8 500,00 грн.).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За таких обставин позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 64 464,50 грн. є правомірними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заявлені позивачкою до стягнення витрати на придбання кабелю та DVD дисків не є прямими збитками від затоплення. Крім того, надані до суду товарні чеки на придбання кабелю та дисків жодним чином не підтверджують факт придбання їх позивачкою, у зв`язку з чим не підлягають стягненню.

Стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини 1статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язково з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної немайнової)шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння чи заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Отже, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, тому обов`язковими умовами відшкодування шкоди є неправомірність дій відповідного органу та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та завданою шкодою.

Пунктом 9 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Як встановлено судом сам факт залиття квартири мав місце, вина відповідачкою не спростована, тому зазначена обставина спричинила позивачці відповідні зміни у її життєдіяльності, оскільки замість звичного ритму життя вона вимушена була займатися ліквідацією наслідків такого залиття, що призвело до завдання їй моральних страждань. З урахуванням обставин справи, тривалості існування вказаних обставин, суд вважає, що присудження їй 10 000 гривень в якості розміру морального відшкодування буде справедливою компенсацією заподіяної шкоди.

Що стосується стягненню судових витрат з наданням правової допомоги, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує у тому числі, такі обставини, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачкою в позовні заяві заявлена вимога про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 5 000 грн. за надання правової допомоги.

В обґрунтування своїх позовних вимог в частині стягнення судових витрат позивачкою надано: угоду про надання юридичної допомоги від 09.11.2023, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності, акт приймання-передачі виконаних робіт.

Підстав для зменшення розміру надання правової допомоги з урахуванням принципу співмірності, судом не вбачається. Тому, виходячи з предмета спору, складності справи, суті правовідносин та об`єму виконаних робіт (наданих послуг), зазначених в акті, витраченого часу на їх надання, суд приходить до висновку про задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу, а саме в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 64 469 (шістдесят чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять) гривень 50 копійок.

Стягнутиз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу адвоката 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок; витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, а всього 6 211 (шість тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_8 .

Третя особа: Комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство», , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Маяковського, 29.

Суддя С. Г. Юдіна