Справа № 462/2428/25
УХВАЛА

05 вересня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді: Постигач О. Б.

при секретарі: Глушко С. І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про примусове вселення,

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про примусове вселення, у якому позивач просить вселити його у квартиру АДРЕСА_1 у примусовому порядку.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.04.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

05.09.2025 року у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив суд поновити строк для її подання та, крім первісно заявленої вимоги про примусове вселення у спірну квартиру, зобов`язати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернути ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 повернути покупцям кошти, отримані як ціну за продаж цього житла.

У судовому засіданні позивач та його представник заяву про збільшення позовних вимог підтримали, надали пояснення аналогічно наведеним у такій та просили задоволити.

Представник відповідача щодо задоволення заяви про збільшення позовних вимог заперечив.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вище вказаної заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

У пунктах 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За загальним правилом позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.07.2021 року у справах № 910/18389/20, від 17.08.2021 року у справі № 910/19210/15 та від 27.11.2023 року у справі № 603/761/19.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі № 923/1061/18, від 19.12.2019 року у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 року у справі № 925/186/19.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21) зазначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З тексту заяви про збільшення позовних вимог у даній справі судом встановлено, що позивач не збільшив позовні вимоги, а фактично заявив нову позовну вимогу, тобто змінив предмет позову, доповнивши його вимогою про зобов`язання осіб до вчинення дій. Тобто, в заяві позивач фактично просить змінити позовні вимоги, заявлені в первісній позовній заяві, тому, таку заяву суд розцінює як зміну предмета позову, а не як збільшення позовних вимог.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19, під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у заяві; неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Також суд звертає увагу на те, що заява про збільшення позовних вимог була подана позивачем після проведення першого судового засідання у даній справі, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в порядку статті 353 ЦПК України. Наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви позивачу.

Такий висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.11.2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17(провадження № 61-9545сво21), дійшов висновку, що зважаючи на те, що процесуальним наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви, яка у свою чергу може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України, на ухвалу суду про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 квітня 2022 року у справі № 712/9611/19-ц (провадження № 61-1553св22), від 25 січня 2023 року у справі № 492/1529/19 (провадження № 61-10006св22).

Виходячи із системного тлумачення зазначених норм цивільного процесуального законодавства, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у прийняті до розгляду вказаної заяви про збільшення позовних вимог та повернути її позивачу.

Керуючись ст. 43, 49 ЦПК України, суд,

постановив:

У прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про примусове вселення відмовити.

Заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про примусове вселення повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Постигач О. Б.