Провадження № 2-з/522/497/25
УХВАЛА

03 вересня 2025 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

01.09.2025 на адресу суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить:

1. Забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме: садовий будинок загальною площею: 77,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 24586487.

2. Накласти арешт на кошти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , які наявні на його рахунках в установах банків в межах суми 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США, що еквівалентно 3352000 (три мільйони триста п`ятдесят дві тисячі гривень 00 копійок) грн. станом на 23.07.2025.

Заява обґрунтована тим, що предметом даного спору є стягнення з відповідача на її користь суми позичених грошових коштів в розмірі 80000 доларів США. Відповідач має величезний досвід роботи у сфері права та йому досконало відомо які дії треба вчинити в даній ситуації, у випадку задоволення судом її позовних вимог, для недопущення стягнення з нього суми грошових коштів, а також для ухилення від виконання судового рішення. Відповідно до Інформаційної довідки з додатку «Реєстр нерухомості» №0 від 26.08.2025 у власності відповідача наразі перебуває лише Садовий будинок загальною площею: 77,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 24586487. У випадку відсутності у відповідача необхідної суми грошових коштів для виконання судового рішення у випадку задоволення судом її позовних вимог в повному обсязі, її позовні вимоги або їх частина можуть бути задоволені лише за рахунок вказаного об`єкта нерухомого майна або його частини. З огляду на наведене, враховуючи на наявність, на її думку, ризиків укладення відповідачем правочину продажу, дарування або іншого правочину щодо вказаного об`єкту нерухомого майна до ухвалення судом рішення у цій справі №522/17179/25 виникла необхідність в поданні даної заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача, які наявні на рахунках в установах банків, в межах суми, яка стягується за позовом у даній справі №522/17179/25, а також на нерухоме майно відповідача, а саме садовий будинок загальною площею: 77,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 24586487.

Дослідивши матеріали заяв, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

За таких обставин обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Заявником достатнього обґрунтованого припущення наведено не було.

Ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 755/9322/20.

Крім того, суд зазначає, що позивачкою не вказано рахунків з відповідними банківськими установами на які суду необхідно накласти арешт.

З огляду на викладене, заява позивачки ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.149-154,157, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН