Провадження № 2/522/3353/25
02 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
за участю секретаря судового засідання Сафтюк-Панько Б.Д.,
розглянувши в залі засідань суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
27 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла справа за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» відповідно до договору № 2593 забезпечує тепловою енергією нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає боржник ОСОБА_1 , в якої існує заборгованість в сумі 131545,80 грн., що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих послуг та порушенні прав комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси».
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Шенцевій О.П.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2025 року, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач відзив на позов не подавав.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила. Відзиву чи письмових заперечень від відповідача до суду не надходило. Ухвалу про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви отримано, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно з ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що громадянка держави ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на підставі Договору купівлі-продажу від 11.05.2018 року набула право власності на нежилі приміщення підвалу № 501, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що між фізичною особою Айдельман Галиною (Споживач) та Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» (Теплопостачальна організація) було укладено договір № 2593 від 13.12.2018 року на постачання теплової енергії в нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно п. 2.1. Договору та Додатку № 1 до нього).
Згідно з главою 1 Договору («Предмет Договору») Теплопостачальна організація взяла на себе зобов`язання постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобов`язався оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбаченими цим Договором.
В подальшому, термін дії Договору пролонговано згідно його п.10.4.
Взаємовідносини між постачальниками та споживачами теплової енергії регулюються «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 р., «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затвердженими Постановою КМ України № 830 від 21.08.2019 р., Законом України „ Про житлово-комунальні послуги № 1875 - IV від 24.06.2004 р., Законом України „Про теплопостачання № 2633-ГУ від 02.06.2005 р., Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Мінрегіону від 22.11.2018 р. №315 (у редакції Наказу Мінрегіону від 28.12.2021 р. № 358) та іншими нормативними актами.
Згідно з п.6.1 Договору, нові тарифи не є предметом узгодження між Теплопостачальною організацією та Споживачем, нарахування із застосуванням нових тарифів проводяться з дати їх встановлення, зазначеної у відповідній Постанові уповноваженого органу - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг України (НКРЕКП) про встановлення відповідного тарифу.
Нарахування у спірний період здійснювались згідно тарифів затверджених постановами Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП):
У зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП № 1943 від 07.11.2016 р. Постановою № 1390 від 09.11.2017р. тариф на теплову енергію з 29.11.2017р. складав для потреб інших споживачів (крім населення): 1718, 484 грн. за 1 Гкал (з ПДВ).
Відповідно до Постанови НКРЕКП від 14.01.2020 р. №91 Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання комунальному підприємству Теплопостачання міста Одеси були запроваджені нові тарифи: з 17.01.2020р. вони склали 1798,728 грн. за 1 Гкал (з ПДВ) -для потреб інших споживачів (крім населення).
З 18.03.2020 р., відповідно до Постанови НКРЕКП від 17.03.2020 р. №633 Про внесення змін до постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.01.2020 №91 з 18.03.2020 р. при нарахуванні за реалізовану теплову енергію споживачам для потреб інших споживачів (крім населення) застосовувався тариф у розмірі 1505, 988 грн за 1 Гкал з ПДВ.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.11.2020р. № 2258 Про внесення змін до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.01.2020р. за №91 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, ії виробництво, транспортування, постачання комунальному підприємству Теплопостачання міста Одеси були запроваджені нові тарифи: з 01.12.2020р. вони склали 1832,016 грн. за 1 Гкал (з ПДВ) -для потреб інших споживачів (крім населення).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 07.07.2021 року № 1085 «Про затвердження змін до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» внесено зміни до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених Постановою НКРЕКП від 22.03.2017 року № 308.
Відповідно до внесених змін, КП «Теплопостачання міста Одеси» з липня 2021 року знаходиться під регулюванням Одеської обласної адміністрації.
Так, виконавчим комітетом Одеської міської ради 23.12.2021 року було прийнято рішення № 395 про встановлення з 01.01.2022р. Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» нових тарифів для категорії «Інші споживачі» в розмірі 5 795,64 грн. з ПДВ за 1 Гкал.
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради 21.09.2023 р. За № 333 Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії комунальному підприємству Теплопостачання міста Одеса для категорії «Інші споживачі» затверджено новий тариф, що складає: 7037,35 грн. за 1 Гкал (з ПДВ).

Нові тарифи не є предметом узгодження між Теплопостачальною організацією та Споживачем, нарахування з застосуванням нових тарифів проводяться з дати встановлення, зазначеної в відповідному рішенні про встановлення тарифу.

Також абонентам КП ТМО з листопада 2021 року нараховується щомісячна плата за абонентське обслуговування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 808 введений граничний розмір абонентської плати на всі послуги ЖКГ. Для споживачів КП "ТМО" абонентська плата менше ніж граничний розмір. Розмір плати за абонентське обслуговування нараховується щомісячно у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі.

Вказана інформація розміщена на сайті КП "ТМО".

Відповідно до наказу № 226 від 26.11.2021 року була затверджена плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії 18, 86 грн., згідно наказу № 56 від 28.04.2023 року 13,30 грн., згідно наказу № 77 від 24.04.2024 року 22,51 грн.

Відповідно до п. 5.1. Договору, облік споживання теплової енергії визначається тимчасово до встановлення приладу обліку розрахунковим способом.

Згідно з п. п. 6.2., 6.3., 6.4. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, кінцевим терміном розрахунку є 20 число місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно до ст.ст. 68,162 ЖК України та ст. 45 п. 5 "Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", затверджених Постановою КМ України № 830 від 21.08.2019р. Споживач зобов?язаний оплачувати постачання теплової енергії за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування.

Проте, в порушення своїх обов`язків, відповідач за спожиту теплову енергію не сплачував, внаслідок чого у період з січня 2019 року по липень 2024 року у нього виникла заборгованість в розмірі 131545,80 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно з ч. 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно зі статтями 19,25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За правилами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі).

Згідно з ст. ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМ України від 21 серпня 2019 року № 830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Проте, свої зобов`язання боржник не здійснює, внаслідок чого, станом на день звернення до суду, виникла заборгованість в сумі 131545,80 грн.

В силу ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» свої зобов`язання виконує у повному обсязі, а споживач, в порушення ст. ст. 525, 526 ЦК України, несвоєчасно сплачує надані послуги, чим завдає підприємству значну матеріальну шкоду.

Жодних доказів щодо сплати вартості послуг наданих відповідачу або неотримання нею таких, та/або які б спростовували суму заборгованості, відповідач суду не надала.

Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення заборгованості у суду не має.

Отже, судом встановлено, що відповідач, отримавши послуги з опалення та гарячого водопостачання від позивача, своєчасно не оплачує їх вартість, у результаті чого за її особовим рахунком існує заборгованість, яка підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Відтак, враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141,247,258-259,263-265, 280-281,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» () заборгованість за теплову енергію в сумі 131545,48 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» () судові витрати (судовий збір) у сумі 3028 гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя