КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 824/63/25
провадження № 22-вк/824/63/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника InWest Impex s.r.o. - адвоката Хомин Оксани Мирославівни про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 березня 2025 року у справі №337/2024 за позовом InWest Impex s.r.o. (Чеська Республіка) до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна), яка є правонаступником Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», про стягнення боргу за поставлений товар, 3% річних, витрат на правову допомогу та витрат зі сплати арбітражного збору,

встановив:

21 травня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника InWest Impex s.r.o. - адвоката Хомин О. М. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 березня 2025 року ( далі - МКАС при ТПП України) у справі №337/2024 за позовом InWest Impex s.r.o. (Чеська Республіка) до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна), яка є правонаступником Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», про стягнення боргу за поставлений товар, 3% річних, витрат на правову допомогу та витрат зі сплати арбітражного збору.

Заява обґрунтована тим, що 12 березня 2025 року МКАС при ТПП України прийняв рішення у справі №337/2024), відповідно до якого задовольнив позовні вимоги компанії InWest Impex s.r.o. (Чеська Республіка) до Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна), яке є правонаступником Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Вирішено стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь West Impex s.r.о. 111 800 євро основного боргу за поставлений товар, 7 298, 83 євро - 3% річних, 5 076, 14 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору та 1 400, 00 євро витрат на правову допомогу, а всього 125 574,97 євро у зв`язку з неналежним виконанням умов договору поставки товару від 12 травня 2021 року №53-121-01-21-10267.

Відповідно до п. 10.3 договору поставки товару №53-121-01-21-10267 від 12 травня 2021 року, усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», рішення є остаточним та набуло законної сили з дати його винесення - 12 березня 2025 року.

Станом на момент звернення із вказаною заявою Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» як правонаступник Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не виконало рішення МКАС при ТПП України та не вчинило жодних дій, які б свідчили про наявність наміру його виконувати, що змушує компанію InWest Impex s.r.o. ініціювати виконання рішення у примусовому порядку.

З огляду на викладене представник InWest Impex s.r.o. - адвокат Хомин О. М. просить суд:

- визнати і надати дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року у справі №337/2024 за позовом компанії InWest Impex s.r.o. (Чеська Республіка) до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) про стягнення заборгованості за договором поставки товару від 12 травня 2021 року №53- 121-01-21-10267;

- видати виконавчий лист про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь InWest Impex s.r.о. (111 800, 00 євро основного боргу за поставлений товар, 7 298, 83 євро - 3% річних, 5 076,14 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору та 1 400,00 євро витрат на правову допомогу, а всього 125 574,97 євро;

- стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь компанії InWest Impex s.r.o. (Чеська Республіка) судовий збір у сумі 1 514, 00 грн;

- стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь WK Energo GmbH (номер у Торговому реєстрі : HRВ 96534) витрати на оплату правничої допомоги у Київському апеляційному суді в сумі 500 Євро.

08.07.2025 Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» через систему "Електронний суд" подало заперечення ( з клопотанням про поновлення строку) щодо заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року у справі №337/2024.

Просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подання заперечень за заяву InWest Impex s.r.o. від 20.05.2025, поновити пропущений процесуальний строк та прийняти заперечення. Відмовити InWest Impex s.r.o. у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року. Покласти на InWest Impex s.r.o. витрати зі сплати судового збору, а також витрати на правову допомогу.

Зазначає, що заперечення не були подані у строк до 23.06.2025 у зв`язку з тривалими повітряними тривогами у м. Києві та масованими обстрілами міста протягом червня 2025 року.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною четвертою статті 477 ЦПК України про надходження заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення щодо цієї заяви.

Відповідно до частини першої та другої статті 127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що про надходження заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу боржник був повідомлений 30.05.2025, заперечення щодо заяви подані 08.07.2025, тобто поза межами встановленого законом строку.

Розглянувши клопотання представника заявника, з огляду на тривалі повітряні тривоги у м. Києві та масовані обстріли міста протягом червня 2025 року, з метою забезпечення реалізації відповідного права учасника справи суд вважає за необхідне поновити строк на подання заперечення щодо цієї заяви.

Щодо неможливості визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у справі заявник зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" установлений мораторій на виконання,у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань.

Рішенням МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року у справі №337/2024 стягнута заборгованість за договором поставки продукції №53-121-01-21-10267 від 12.05.2021, виробником якої є ТОВ «Танаіс» (м. Волгодонськ, росія).

Акціонерному товариству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» невідома інформація про реального вигодонабувача (беніфіціарного власника) стягувача, невідомо громадянство діючого учасника стягувача.

Вважає, що питання про визнання і надання дозволу на виконання вказаного рішення міжнародного комерційного арбітражу має бути вирішене після прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором та скасування мораторію (заборони), установленого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187.

Також вказує, що визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року у справі №337/2024 призведе до негативних наслідків як для держави України, так і для боржника, від сталої роботи якого залежить забезпечення благополуччя, стабільності та безпеки громадян і держави.

Щодо витрат на правову допомогу зазначив, що надані заявником документи не підтверджують витрати стягувача на правову допомогу, заявлені вимоги є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Так, на підтвердження зазначеної вимоги представником стягувача надана копія додаткової угоди №1 від 28.04.2025 до договору про надання правової допомоги від 05.08.2025 №KMLF/98/2024, дата укладання якого фактично не настала.

Додаткова угода укладена між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «КОПУСЬ І МУЛЯР», в особі старшого партнера, адвоката Копуся А.А., з однієї сторони, та InWest Impex s.r.o., в особі директора Яна Янечека, з іншої сторони. При цьому, згідно з Витягом від 14.01.2025 з комерційного реєстру, який веде Муніципальний суд у Празі, щодо InWest Impex s.r.o., та даними реєстру компаній Чеської Республіки з 25.01.2024 і по теперішній час директором InWest Impex s.r.o. є Каміла Тирпакова. Таким чином, надані InWest Impex s.r.o. документи не підтверджують витрати стягувача на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник InWest Impex s.r.o. - адвокат Хомин О. М. підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник АТ «Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - Малахов М. Л. просив відмовити в задоволенні вказаної заяви.

Вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно вимог ч. 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у ст.81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені у Главі 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

Статтею 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 10.11.1994 року, передбачено, що її дія розповсюджується на питання визнання і виконання рішень, винесених на території інших договірних сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень); що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб`єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Згідно ч. 1 ст. 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Частиною 1 ст. 475 ЦПК України визначено, що питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Судом встановлено, що 12.05.2021 між InWest Impex s.r.o. (постачальник) та Державним підприємством «Національна Атомна Енергокеруюча Компанія «Енергоатом» (покупець) укладено договір поставки товару №53-121-01-21-10267, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти і сплатити товар. Сума за товар складає 111 800, 00 євро без ПДВ. Строк поставки товару: червень - серпень 2021 року. Виробник товару - ТОВ «Танаіс» м. Волгодонськ, росія.

Пунктом 10 вказаного договору передбачено врегулювання можливих спорів, а саме:

«10.2 Всі спори, які можуть виникнути з даного договору або з приводу договору, сторони вирішують шляхом переговорів.

10.3 Досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами є обов`язковим.

10.3 Усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього договору або у зв`язку ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом.

10.4 Правом, яке регулює цей договір та підлягає застосуванню, є матеріальне право України.

10.5 Місцем проведення засідання Арбітражного суду є місто Київ, Україна.

10.6 Мовою арбітражного розгляду є українська.

10.7 Арбітражний суд складається з одноособового арбітра.»

Рішенням МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року стягнуто з АТ «Національна атомна енергокеруюча компанія «Енергоатом» на користь InWest Impex s.r.o. 111 800,00 євро основного боргу за поставлений товар, 7 298, 83 євро - 3% річних, 5 076, 14 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору та 1 400, 00 євро витрат на правову допомогу, а всього 125 574, 97 євро. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Арбітражний збір в сумі 98, 84 євро віднесено на позивача.

Рішення набирає законної сили з дати його винесення, є остаточним та підлягає негайному виконанню.

Вказане арбітражне застереження недійсним не визнавалося, рішення винесено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою.

Встановлено, що вказане рішення не оскаржено і в добровільному порядку боржником не виконано.

Заявник дотримався встановленого ст. 475 ЦПК України трирічного строку на подання заяви про визнання і надання дозволу на виконання вказаного рішення, а також вимог ст. 476 ЦПК України щодо переліку документів, які повинні подаватися одночасно з заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Статтею 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що:

1. Суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

У розглядуваній справі встановлено, що арбітражна процедура відповідала арбітражній угоді сторін, а МКАС при ТПП України був належним чином уповноважений сторонами адмініструвати розгляд спору в арбітражному провадженні № 337/2024 згідно з арбітражною угодою, сторони не заперечують щодо належного повідомлення про арбітражний розгляд, рішення МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року у справі № 337/2024 набрало законної сили, є остаточним для сторін та підлягає виконанню, заявник дотримався визначеного частиною третьою статті 475 ЦПК України строку на подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання вказаного рішення, долучивши до заяви документи, передбачені частиною четвертою статті 476 ЦПК України.

Отже, при зверненні до суду із заявою про надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 12 березня 2024 року у справі № 337/2024 заявником дотримано вимог процесуального закону України.

Оскільки під час розгляду справи не встановлено підстав, передбачених статтею 478 ЦПК України, для відмови у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, заява InWest Impex s.r.o. про надання дозволу на його виконання підлягає задоволенню.

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 березня 2025 року у справі (№337/2024), яким з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд.З; ідентифікаційний код 24584661) на користь InWest Impex s.r.о. (Peluskova 1443, Kyje, 198 00 Praha 9, Czech Republic; IC: 096 60 704) стягнуто 111 800, 00 євро основного боргу за поставлений товар, 7 298, 83 євро - 3% річних, 5 076, 14 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору та 1 400, 00 євро витрат на правову допомогу, а всього 125 574,97 євро.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь InWest Impex s.r.о. підлягає стягненню 1 514 грн судового збору.

Доводи АТ «НАЕК «Енергоатом» про те, що визнання та виконання рішення МКАС при ТПП України від 13 березня 2025 року у справі № 337/2024 порушує публічний порядок, є помилковими.

Публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи, зокрема суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, забезпечення територіальної цілісності тощо.

Застереження про порушення публічного порядку як підстава для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу є механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє суспільні відносини від негативних впливів на них. Тобто правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч фундаментальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 824/256/2018, від 10 жовтня 2024 року у справі №824/33/24.

Водночас одним з нових аспектів публічного порядку в Україні є санкційне регулювання, внаслідок збройної агресії російської федерації щодо України.

Згідно з частиною першою статті 47 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що застосовується до договору згідно з положеннями цього розділу, охоплює дійсність договору, тлумачення договору, права та обов`язки сторін, виконання договору, наслідки невиконання або неналежного виконання договору, припинення договору, наслідки недійсності договору, відступлення права вимоги та переведення боргу згідно з договором.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 692 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до матеріалів справи рішенням МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року у справі № 337/2024 вирішено питання про стягнення з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь InWest Impex s.r.o. коштів у зв`язку з невиконанням умов договору поставки товару, підписаного та погодженого сторонами, який не визнано недійсним у судовому порядку, отже є обов`язковим для сторін.

Рішення не створює для боржника обов`язку сплатити за щось протизаконне, не вказує на порушення бюджетного законодавства, а стосується порядку виконання зобов`язань, які виникли між учасниками цієї справи на підставі укладеного між ними договору у сфері господарських правовідносин.

Відповідно до Закону України «Про санкції» та рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2021 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 23 березня 2021 року № 109/2021, до InWest Impex s.r.o. (Чеська Республіка) як постачальника продукції згідно з укладеним договором поставки не застосовано персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», на яку посилається заявник, для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором): громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

InWest Impex s.r.o. є компанією, що заснована та зареєстрована відповідно до законодавства Чеської Республіки, а відомості про наявність серед її кінцевих бенефіціарних власників держави російської федерації чи її громадян, в розпорядженні Київського апеляційного суду наразі відсутні.

Відповідно до змісту рішення МКАС при ТПП України у справі №337/2024, листом №25-00114 від 14 січня 2025 року , підписаним директором InWest Impex s.r.o. Камілою Тирпаковою, підтверджено, що у Витягу з комерційного реєстру від 14 січня 2025 року міститься інформація щодо кінцевого бенефіціарного власника, структуру власності, види діяльності компанії; що кінцевим беніфіціарним власником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є громадянкою Чехії, до публічних діячів не належить; що змін у реєстрі не було, також у компанії відсутні договори довічного управління (трастові договори, трастові декларації).

Водночас у Постанові № 187 вирішуються питання про накладення мораторію на виконання грошових та інших зобов`язань до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, що не є підставою для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, перелік яких визначено статтею 478 ЦПК України.

У випадку встановлення обставин, які б вказували на те, що InWest Impex s.r.o. пов`язана із державою-агресором або її громадянами, виконання рішення МКАС при ТПП від 12 березня 2025 року у справі № 337/2024 може бути зупинене на стадії його виконання.

Стосовно доводів боржника, що продукція, поставлена за договором поставки, вироблена юридичною особою - ТОВ "Танаїс", м. Волгодоськ, Росія, суд зазначає, що у рішенні МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року у справі № 337/2024 встановлено, що АТ «НАЕК «Енергоатом» мало оплатити вартість постановленого товару не пізніше 02 вересня 2021 року, тобто до введення в Україні воєнного стану у зв`язку із збройною агресією рф.

АТ «НАЕК «Енергоатом» не надано доказів на підтвердження того, що кошти за поставлений товар будуть у подальшому перераховані виробнику товару - підприємству, створеному і зареєстрованому відповідно до законодавства рф.

Також необґрунтованими є посилання заявника на постанову Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», оскільки поставка продукції була здійснена у 2021 році, що свідчить про те, що фінансові операції, пов`язані з отриманням цієї продукції за зовнішньоекономічними договорами, не можуть бути кваліфіковані як такі, що спрямовані на фінансування терористичних дій, і розрахунок за продукцію не передбачає торгівлю валютними цінностями.

Разом з тим згідно з пунктом 14 постанови НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 уповноваженим установам забороняється здійснювати за дорученням клієнтів транскордонні перекази валютних цінностей з України, крім випадків їх здійснення на підставі окремих дозволів (рішень) Національного банку України, що приймаються на підставі звернень Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України.

Отже, під час дії воєнного стану АТ «НАЕК «Енергоатом» може здійснити розрахунок (валютну операцію) за продукцію (за умови дотримання порядку здійснення такого розрахунку) шляхом отримання окремого дозволу НБУ.

Подібні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 22 червня 2023 року у справі № 824/103/22, від 05 жовтня 2023 року у справі № 824/3/23, від 25 липня 2024 року у справі № 824/49/23, де боржником також було АТ «НАЕК «Енергоатом».

Враховуючи викладене, встановлені рішенням МКАС при ТПП України від 12 березня 2025 року у справі № 337/2023 обставини не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави України, вказане рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою щодо зобов`язань, які виникли у 2021 році та були виконані постачальником у 2021 році, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям.

Функції АТ «НАЕК «Енергоатом» щодо забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанцій, безперебійного електропостачання є вкрай важливими для держави та населення, особливо на сучасному етапі. Водночас виконання цих функцій не може бути підставою для звільнення АТ «НАЕК «Енергоатом» від виконання зобов`язань перед контрагентами з оплати вартості поставленого товару.

Безпідставна відмова у визнанні і наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення призведе до порушення права заявників на майно (присуджені суми грошових коштів, належних до виплати заявникам на підставі остаточного і обов`язкового до виконання арбітражного рішення) у розумінні частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо витрат на оплату правничої допомоги у Київському апеляційному суді.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис (детального опису робіт, виконаних адвокатом) лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункти 168-169 вказаної постанови).

У розглядуваній справі у заяві про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України наведено попередній орієнтовний розмір судових витрат у сумі 500 євро, а також надано докази на підтвердження розміру судових витрат, з яких вбачається, що 28 квітня 2025 року між Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Копусь і Муляр" та InWest Impex s.r.o. укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги в Київському апеляційному суді під час розгляду заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного рішення суду при Торгово-промисловій палаті у справі №337/2024.

Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що загальна сума Додаткової угоди (сума гонорару Адвокатського об`єднання) становить 500 євро, які клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню протягом 3 робочих днів з дати укладення даної додаткової угоди.

Адвокат Хомин О. М. представляла інтереси заявника на підставі ордеру, виданого АО "Юридична фірма "Копусь і Муляр" для представництва інтересів InWest Impex s.r.o. від 20 травня 2025 року.

Остання пояснила, що назва додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 28 квітня 2025 року містить описку в зазначенні дати його укладення.

Враховуючи вказану обставину та доводи клопотання АТ «НАЕК «Енергоатом» про неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість судових засідань та їх тривалість, з огляду на такі засади цивільного судочинства, як розумність та справедливість, суд дійшов висновку про часткову компенсацію витрат на правничу допомогу, зменшивши їх до 250 євро.

Керуючись ст. 141, 474, 477, 479, 482 ЦПК України суд

ухвалив:

Заяву представника InWest Impex s.r.o. - адвоката Хомин Оксани Мирославівни задовольнити частково.

Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 березня 2025 року, винесеного у справі за позовом InWest Impex s.r.o. (Чеська Республіка) до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна), яка є правонаступником Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» боргу за поставлений товар, 3% річних, витрат на правову допомогу та витрат зі сплати арбітражного збору.

Видати виконавчий лист на примусове виконання Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 березня 2025 року про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь InWest Impex s.r.о. (Peluskova 1443, Kyje, 198 00 Praha 9, Czech Republic; IC: 096 60 704) 111 800, 00 євро основного боргу за поставлений товар, 7 298, 83 євро - 3% річних, 5 076,14 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору та 1 400,00 євро витрат на правову допомогу, а всього 125 574,97 євро (сто двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири євро 97 євроцентів).

Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь InWest Impex s.r.O. (Peluskova 1443, Kyje, 198 00 Praha 9, Czech Republic; IC: 096 60 704) судовий збір у сумі 1 514, 00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь InWest Impex s.r.о. (Peluskova 1443, Kyje, 198 00 Praha 9, Czech Republic; IC: 096 60 704) витрати на оплату правничої допомоги у Київському апеляційному суді в сумі 250 Євро.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текс судового рішення складено 05.09.2025.

Суддя Г. М. Кирилюк