Справа № 202/2557/25
Провадження № 2/202/2582/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 вересня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Тертишна К.О. звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровськаіз позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник ОСОБА_1 адвокат Тертишна К.О. у позовній заяві посилається на те, що 29.11.2024 позивач перерахував відповідачу 50 % від вартості товару 6 900 грн. в рахунок передоплати за товар. Відповідач не виконав умов договору та товар у визначений договором строк не надав. Позивач звернувся до ОСОБА_2 з вимогою про повернення грошових коштів, однак відповідач кошти не повернув. Також звертав увагу, що відповідач для повернення коштів вимагав від позивача заповнення заяви із застереженням, зміст якої суперечить правам позивача та положенням ЗУ «Про захист прав споживачів».

Представник ОСОБА_1 адвокат Тертишна К.О. позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

29.11.2024 на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 було перераховано кошти у сумі 6 900 грн. в рахунок оплати товару, що підтверджується копією квитанції АТ КБ «Приватбанк», оплата на картку номер НОМЕР_1 , отримувач ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це (ч. 1 ст.664 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, ідо належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

16.01.2025 адвокатом Тертишною К.О. в інтересах ОСОБА_1 на електронну адресу продавця було направлено претензію на повернення коштів ОСОБА_1 , однак відповідач умови договору не виконав, товар не надав, кошти не повернув.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши невиконання відповідачем зобов`язання, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 6 900 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з урахуванням наведеного з відповідача ОСОБА_2 також підлягають стягненню інфляційні витрати на суму 82,80 грн., а також 3% річних у сумі 42,52 грн.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 968, 96 грн.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 31.07.2025, є дата складення повного судового рішення 04.09.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76-78, 81, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 ) грошові кошти у сумі 6 900 грн., інфляційні витрати - 82,80 грн., 3% річних - 42,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 968, 96 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 04.09.2025.

Суддя Г.В. Бєсєда