Справа №345/2400/25
Провадження № 2/345/1196/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 31.03.2021р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» (Товариство, Кредитодавець) ОСОБА_1 (Відповідач) подав Заявку на отримання кредиту № 4306894. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 4306894 від 31.03.2021р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Хронологія вчинення дій щодо укладення Кредитного договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» про надсилання відповідачем SMS на номер Відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину містяться у Кредитному договорі - «Порядок укладення договору».

Таким чином, Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 4306894 від 31.03.2021 р. (Кредитний договір) з ТОВ «МІЛОАН» () та на підставі платіжного доручення (долучено до позовної заяви) Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 8000,00 грн.

В позовній заяві зазначено, що відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 13.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Позивач), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача.

Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 25222,23 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5492,00 грн; заборгованість за відсотками становить 18850,23 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 880,00 грн.

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Досудової вимоги про сплату заборгованості за договором № 4306894 від 31.03.2021р. (Адвокатська вимога) на адресу Відповідача, однак борг не оплачено.

У зв`язку з цим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 4306894 від 31.03.2021р. у розмірі 25222,23 грн; судовий збір у розмірі 2422,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

17.06.2025 судом отримано від відповідача відзив (відповідь) на позов, в якому просить суд відмовити в позові повністю. Зазначає, що предметом договору факторингу може бути лише дійсна грошова вимога. На підтвердження наявності грошового зобовязання позивач надав копію договору про споживчий кредит № 4306894 від 31.03.2021, яка відображає текст договору, однак не містить електронного підпису одноразовим ідентифікатором ні позичальника, ні позикодавця. Також позивач надав платіжне доручення 42772500 від 31.03.2021 щодо доручення перерахувати 8000,00 грн ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 , однак воно не містить дати прийняття до виконання чи дати виконання. Відповідач також зазначає, що банківська картка № НОМЕР_1 йому не належить, що підтверджується випискою АТ «Райффайзен Банк». Будь-яких зобов`язань перед ТОВ «МІЛОАН» у відповідача немає, тому відповідач вважає позов безпідставним. Також відповідач просить суд стягнути на нього користь з позивача витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

23.06.2025 судом отримано від представника позивача відповідь на відзив, в якій зазначено, що 31.03.2021р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», (Товариство, Кредитодавець), ОСОБА_1 (Відповідач) подав Заявку на отримання кредиту № 4306894. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб сайті Товариства. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Таким чином, відповідачу було направлено від первісного кредитора електронним повідомленням (SMS) на номер телефону НОМЕР_2 одноразовий ідентифікатор, який при введенні відповідачем підтверджує прийняття умов договору, що також доступний у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства за адресою: https://miloan.ua/.

Наявність одноразового ідентифікатора та доступ до нього через особистий кабінет є підтвердженням того, що відповідач мав змогу ознайомитися з умовами кредитного договору та підтвердити свою згоду на їх виконання, що в свою чергу свідчить про належне виконання всіх процедур, передбачених договором.

Щодо доводів відповідача, що позовна заява не містить підтвердження підписання Кредитного договору, то представник позивача зазначає, що хронологія вчинення дій щодо укладення договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» про надсилання SMS на номер відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину містяться у ч. 6. Договору «Порядок укладення договору».

Щодо зазначення одноразового ідентифікатора (далі - ЕПОІ) на договорі, то файл із зашифрованим підписом було завантажено разом із позовом через особистий кабінет підсистеми «Електронний суд», проте, ані при відкритті/завантаженні в особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд» у форматі для перегляду, ані при друкуванні файлу - він не відображається з питань збереження конфіденційності інформації. Представник позивача звертає увагу суду, що PDF файл договору, який міститься у матеріалах справи у додатках до позову, завантаживши (не для перегляду у особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд», а скачавши даний файл) та відкривши через програмне забезпечення, призначене для читання PDF файлів (наприклад Adobe Reader, Microsoft Edge тощо) суд має змогу переконатись у наявності підпису та побачити одноразовий ідентифікатор: «Підписано Сімків Євген Львович одноразовим ідентифікатором R84386. Час:31.03.2021 10.55.» (надано скріншот). Таким чином, у відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору.

Також Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця URL: https://miloan.ua.

Представник позивача зазначає, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином, проаналізований позивачем вище алгоритм дій щодо порядку укладення правочину в електронній формі дає підстави вважати доведеним належними доказами факт, що договір про споживчий кредит № 4306894 від 31.03.2021 з додатками до нього був дійсно підписаний з ТОВ «МІЛОАН» саме відповідачем одноразовим ідентифікатором, а отже матеріали справи містять належні докази укладення даного правочину в електронній формі між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН».

Щодо доводів відповідача, що відсутнє підтвердження перерахування грошових коштів, то наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення № 42772500 від 31.03.2021 року є належним та допустимим доказом на підтвердження перерахування ТОВ «МІЛОАН» кредитних коштів відповідачу на умовах визначених договором про споживчий кредит № 4306894 від 31.03.2021.

Щодо переходу прав вимог до відповідача за договором №07Т про відступлення прав вимоги від 13.09.2021 року, то представник позивача зазначає, що 13.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 4306894 від 31.03.2021р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача.

До позовної заяви позивачем було додано відповідні документи, які підтверджують факт відступлення права вимоги за кредитним договором від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а саме: копію договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року разом із затвердженими шаблонами передачі інформації по кредитному портфелю; витяг із додатку № 1 до договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року (реєстр боржників); копії платіжних інструкцій за договором факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року.

Також представник позивача звертає увагу суду, що договір факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована. Відповідно до п. 8.1 договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року права вимоги переходять до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» з моменту підписання сторонами цього Договору. Зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року не впливає на зміну зобов`язань боржника та не порушує його права. Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт відступлення права вимоги до відповідача від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», за кредитним договором. Більш того, предметом розгляду у даній справі є виключно питання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а отже питання щодо дійсності або недійсності договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року не відноситься до предмета доказування у справі, та не має правового значення для її вирішення.

Щодо доводів відповідача про те, що він поніс у зв`язку з розглядом справи на правничу допомогу 8 000,00 грн, то представник позивача звертає увагу суду, що представником Відповідача не доведено, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Більш того, представником Відповідача не надано детального опису послуг із зазначенням витраченого часу та обсягу виконаних робіт, що позбавляє суд можливості надати належну оцінку реальності таким витрат, а отже відсутні будь-які правові підстави для стягнення з Позивача на користь Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

У зв`язку з цим, представник позивача просить суд задовольнити у повному обсязі позовні вимоги позивача. Також заявлено клопотання про витребування додаткових доказів на підтвердження факту перерахування відповідачеві кредитних коштів, так як позивач не уповноважений на самостійне отримання доказів, що містять інформацію, яка є банківською таємницею та яка відповідно до статті 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» розкривається банками за рішенням суду.

27.06.2025 судом отримано від відповідача заперечення, в яких зазначено, що позивач у відповіді на відзив посилається на те, що інформацію про підписання договору ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором можна побачити, якщо завантажити файл та відкрити через відповідне програмне забезпечення, на підтвердження чого зроблено скріншот. Однак разом з позовом було надано сторінку договору з відсутнім підписом ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором. Відповідач зазначає, що на підтвердження прав нового кредитора позивач зобов`язаний надати оригінали документів, що підтверджують наявність самого права як підстави виникнення, так і ходу виконання самого зобов`язання. Відповідач також зазначає, що банківська картка № НОМЕР_1 йому не належить, що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк». Просить суд відмовити в позові.

Ухвалою суду від 13.08.2025 розгляд даної цивільної справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.09.2025 о 09.00 год. Витребувано з АТ «Райффайзен Банк» інформацію щодо належності платіжної картки № НОМЕР_3 ОСОБА_1

02.09.2025 судом отримано від АТ «Райффайзен Банк» лист про надання інформації, в якому зазначено, що банківська карта НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ; фінансовий номер телефону: НОМЕР_2 . Також надано виписку про рух коштів на рахунку № НОМЕР_6 (банківська карта НОМЕР_3 ), який належить ОСОБА_1 , з якої вбачається, що 31.03.2021 на рахунок зараховано кошти в сумі 8000,00 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, однак 21.08.2025 подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

У судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча ухвалу про призначення судового засідання доставлено в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою. Оскільки позиція відповідача по справі зазначена в поданих ним до суду документах, то суд вирішує справі у його відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом."

Судом встановлено, що 31.03.2021 в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» (Товариство, Кредитодавець), ОСОБА_1 (відповідач) подав анкету-заяву на кредит № 4306894, в якій зазначено наступні умови: сума кредиту 8000,00 грн, дата повернення кредиту 30.04.2021, комісія за надання кредиту 880,00 грн,

Як зазначено в позовній заяві, відповідачу було направлено від первісного кредитора електронним повідомленням (SMS) на номер телефону НОМЕР_2 одноразовий ідентифікатор, який при введенні відповідачем підтверджує прийняття умов договору, що також доступний у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства за адресою: https://miloan.ua/. Файл із зашифрованим підписом було завантажено разом із позовом через особистий кабінет підсистеми «Електронний суд», проте, ані при відкритті/завантаженні в особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд» у форматі для перегляду, ані при друкуванні файлу - він не відображається з питань збереження конфіденційності інформації. PDF файл договору, який міститься у матеріалах справи у додатках до позову, завантаживши (не для перегляду у особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд», а скачавши даний файл) та відкривши через програмне забезпечення, призначене для читання PDF файлів (наприклад Adobe Reader, Microsoft Edge тощо) суд має змогу переконатись у наявності підпису та побачити одноразовий ідентифікатор

Судом було перевірено дане твердження позивача та відкрито файл «Договір про споживчий кредит № 4306894» за допомогою програми «Firefox». На першій сторінці договору зліва дрібними літерами наявний наступний напис: «Підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором R84386.Час:31.03.2021 10:55.»

Хронологія вчинення дій щодо укладення договору у формі електронного правочину міститься у ч.6. Договору про споживчий кредит «Порядок укладення договору».

В п.6.1 договору зазначено, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Пункт 6.2 кредитного договору зазначає, що розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.

Згідно п.6.3 кредитного договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому.

Порядок укладення кредитного договору передбачений також Правилами надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» (в редакції від 29.12.2020), примірник яких долучено представником позивача до матеріалів справи.

Таким чином, наявність одноразового ідентифікатора є підтвердженням того, що відповідач мав змогу ознайомитися з умовами кредитного договору та підтвердити свою згоду на їх виконання.

31.03.2031 ТОВ «МІЛОАН» оплачено на банківську карту № НОМЕР_3 відповідача ОСОБА_1 8000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 31.03.2025. Крім того, 02.09.2025 судом отримано від АТ «Райффайзен Банк» лист про надання інформації, в якому зазначено, що банківська карта НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ; фінансовий номер телефону: НОМЕР_2 . Також надано виписку про рух коштів на рахунку № НОМЕР_6 (банківська карта НОМЕР_3 ), який належить ОСОБА_1 , з якої вбачається, що 31.03.2021 на рахунок зараховано кошти в сумі 8000,00 грн.

Таким чином, даними документами спростовується твердження відповідача про те, що він не отримував кредитні кошти, а банківська карта НОМЕР_3 йому не належить.

Згідно умов договору про споживчий кредит № 4306894 від 31.03.2021 - сума кредиту становить 8000,00 грн; дата повернення кредиту 30.04.2021; комісія за надання кредиту 880,00 грн; проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.1); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.2).

Пункт 2.2.3 кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Пункт 2.3.1 кредитного договору передбачає порядок пролонгації строку кредитування, а саме: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.

Пунктом 2.3.1.2 кредитного договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Як вбачається з відомості про щоденні нарахування і погашення згідно договору про споживчий кредит № 4306894 від 31.03.2021, яка виготовлена ТОВ «МІЛОАН», 31.03.2021 відповідачу було надано кредит в сумі 8000,00 грн, комісія за оформлення кредиту становить 880,00 грн. Відповідачем здійснювалися часткові оплати на погашення кредиту: 11 оплат на погашення тіла кредиту на загальну суму 2508,00 грн, 11 оплат на погашення процентів на загальну суму 5323,00 грн. Також відповідачем 11 разів здійснювалася оплата комісії за пролонгацію на загальну суму 2508,00 грн. Проценти нараховувалися протягом первісного строку кредитування та протягом терміну пільгової пролонгації за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; протягом 60 днів відсотки нараховувалися за ставкою 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Таким чином, нарахування здійснено згідно умов кредитного договору, зокрема щодо строку кредитування та розміру відсотків.

Згідно даної відомості, станом на 09.08.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором № 4306894 від 31.03.2021 становить: 25222,23 грн, з них: 1) заборгованість за сумою кредиту - 5492,00 грн, 2) заборгованість за сумою відсотків - 18850,23 грн, 3) заборгованість за комісією - 880 грн.

13.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «МІЛОАН» () відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 4306894 від 31.03.2021р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 25222,23 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5492 грн.; заборгованість за відсотками становить 18850,23 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 880 грн.

Факт відступлення права вимоги за кредитним договором від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підтверджується наступними документами, а саме: договором факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року разом із затвердженими шаблонами передачі інформації по кредитному портфелю; витягом із додатку № 1 до договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року (реєстр боржників); платіжними інструкціями за договором факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року.

Також договір факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована. Відповідно до п. 8.1 договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року права вимоги переходять до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» з моменту підписання сторонами цього Договору. Зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року не впливає на зміну зобов`язань боржника та не порушує його права.

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт відступлення права вимоги до відповідача від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», за кредитним договором.

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Досудової вимоги про сплату заборгованості за договором № 4306894 від 31.03.2021р. (Адвокатська вимога) на адресу Відповідача, однак борг не оплачено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують факт укладення відповідачем кредитного договору, а також факт переходу прав вимоги згідно цього договору від первісного кредитора до позивача. Також суд вважає встановленим той факт, що відповідачем не здійснено повного повернення кредитних коштів (основної суми боргу, відсотків по кредиту).

Щодо стягнення з відповідачка комісії у розмірі 880,00 грн, суд зазначає наступне.

Законом України «Про споживче кредитування» (ст.8) не забороняється встановлювати в договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, до договору про споживче кредитування може бути включена умова щодо сплати комісії за надання кредиту.

Суд вважає, що укладаючи кредитний договір, відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання умов кредитного договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені договором, в тому числі і щодо оплати комісії за надання кредиту.

Встановлення ТзОВ «МІЛОАН» у кредитному договорі комісії не суперечить закону. Умова договору щодо обов`язку сплачувати комісію за надання кредиту недійсною визнана не була. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача заборгованості з комісійної винагороди. Також суд вважає встановленим той факт, що відповідачем не було оплачено комісію за надання кредиту в сумі 880,00 грн.

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним кредитного договору, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним, та комісію, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4306894 від 31.03.2021 на загальну суму 25222,23 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5492,00 грн; заборгованість за відсотками становить 18850,23 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 880,00 грн.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог.

А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 01.01.2025, акт № 4306894 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28.03.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" щодо стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 6000,00 грн.

Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6000,00 витрат за надання професійної правничої допомоги. Водночас у задоволенні клопотання відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, ) заборгованість за Кредитним договором № 4306894 від 31.03.2021р. у розмірі 25222,23 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 5492,00 грн; заборгованість за відсотками 18850,23 грн; заборгованість за комісією 880,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий