РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») 14.05.2025 звернулося до Володимирського міського суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним позики, який обґрунтовує тим, що 19.06.2023 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №112045.

22.02.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №22022024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №112045, укладеним між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Вказує, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідно до Реєстру боржників від 22.02.2024 до Договору факторингу №22022024, заборгованість ОСОБА_1 станом на день звернення до суду становить 13 028,76 гривень, з яких: 11 624,60 грн заборгованість за основною сумою боргу; 4,16 грн заборгованість за відсотками, 1400,00грн заборгованість за комісією.

Всі нарахування, що відбулися до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювалися безпосередньо ТОВ «ФК «Кредіплюс» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором про споживчий кредит №112045 в розмірі 13 028,76 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2025 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовими повістками. Заяв та клопотань від нього не надходило, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до вимог часини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 19.06.2023 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №112045, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 16 471,00 грн та зобов`язався повернути їх, сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Строк кредитування складає 274 дні. Дата повернення кредиту 19.03.2024. Орієнтовна річна процентна ставка 49,15%. Комісія за надання кредиту складає 2470,65 грн.

З дослідженої судом картки обліку виконання договору №112045 та довідки 1 про успішність операції встановлено, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» повністю виконало свої зобов`язання за договором щодо надання відповідачу коштів, а відповідач отримав за вказаним договором обумовлену суму грошей, але порушив його умови щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування коштами, у зв`язку з чим, станом на день звернення до суду, заборгованість становить 13 028,76 гривень, з яких: 11 624,60 грн заборгованість за основною сумою боргу; 4,16 грн заборгованість за відсотками, 1400,00грн заборгованість за комісією.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Із дослідженого судом договору факторингу №22022024 та витягу з реєстру боржників до вказаного договору встановлено, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ФК «Кредіплюс» визначених в реєстрі боржників, в тому числі і за договорами про споживчий кредит № 112045 від 19.06.2023 укладеними між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем.

Оскільки на підставі даного договору факторингу відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «ФК «ЄАПБ», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення заборгованості за вказаним вище договором про споживчий кредит.

Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «ФК «Кредіплюс», і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України.

Натомість, всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попереднього кредитора - ТОВ «ФК «Кредіплюс».

На підставі викладеного вище, виходячи з того, що відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним належним чином виконувалися умови договору про споживчий кредит, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за цими договорами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором про споживчий кредит №112045 від 19.06.2023 в сумі 13 028,76 грн.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривні.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,141,265,280,281,282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про споживчий кредит №112045 від 19.06.2023 в розмірі 13 028,76 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 01.09.2025.

Інформація про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, , р/р НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк»);

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.М. Лутай