Справа № 367/6286/21
Провадження №2/367/616/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Андрійченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» про захист прав споживачів, вказавши, що предметом позову у цій справі є укладений між ТОВ «Гелексі Фінанс» та нею договір надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №28-08-20-02-Ю від 28 серпня 2020 року, відповідно до умов якого позивач отримує в позику грошові кошти в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. зі сплатою відсотків у розмірі 42% річних (перший місяць користування 0,01 %) та інші нараховані суми за наявності підстав для їх нарахування. В якості забезпечення зобов`язань по кредиту, вона надала в іпотеку житлову квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується іпотечним договором. Відповідач після оформлення угоди залишив у себе оригінали правовстановлюючих документів на її квартиру, що є незаконним, як вона дізналася пізніше. На усні прохання повернути документи, відповів відмовою. На її картковий рахунок було перераховано 130 000 гривень, однак в подальшому всі відсотки за кредитом нараховувалися на більшу суму. Більша частина перерахованих коштів вибула із її володіння під час спілкування із третьою особою, яка фактично у шахрайський спосіб заволоділа грошима, про що змушена була звернутися до правоохоронних органів. Отримуючи грошові кошти вона була впевнена в можливості їхнього повернень: саме іншою особою, що призвело до порушення графіку платежів. Одразу після перших повідомлень про порушення сплати відсотків за кредитним договором вона звернулася до представників відповідача із питаннями про можливу реструктуризацію боргу, однак їй було повідомлено, що її житлову квартиру будуть продавати з аукціону, якщо вона не погодиться на підписання документів про збільшення суми кредиту, хоча фактично вказане збільшення обумовлене прихованим нарахуванням штрафних санкцій за п. п. 7.1. договору, а саме застосування 720 відсотків річних до кредиту із так званим підвищеним ризиком. В подальшому, 17 листопада 2020 року представники відповідача змусили її укласти договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору №28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, яким до договору позики від 28 серпня 2020 року за №28-08-20-02-Ю були внесені такі змін: збільшено суму позики до 215 249 (двісті п`ятнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) грн.. та змінені відсотки за користування кредитом у бік збільшення. ЇЇ також змусили підписати видаткові касові ордери про видачу готівкових коштів, хоча насправді ніякі кошти не видавалися. Таким чином, скориставшись тяжкими обставинами відповідач порушив її права, а її намагання зменшити негативні наслідки для себе поставили її ще у більш скрутне становище. Враховуючи, що заробітної плати не вистачає навіть на повноцінне утримання себе та неповнолітньої дитини, у неї не було можливості сплачувати кредит на змінених умовах із підвищеною у 20 разів вартістю по відношенню до звичайної вартості кредитних коштів. 9 грудня 2020 року представники відповідача знову змусили її укласти вже інший правочин, а саме договір № 2 про внесення змін та доповнень до договору №28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, яким до договору позики від 28 серпня 2020 року за №28-08-20-02-Ю були внесені такі зміни: збільшено суму позики до 243 549 (двісті сорок три тисячі п`яте сорок дев`ять) грн. Нею були також підписані касові ордери про видачу готівкових коштів, хоча насправді ніякі кошти не видавалися. В рахунок погашення заборгованості та відсотків за кредитом нею 31.12.2020 сплачено - 4 000 (чотири тисячі) грн., 03.01.2021р. - 5000 (п`ять тисяч) грн., 21.01.2021p - 4 200 (чотири тисячі двісті) грн. Незважаючи на здійснені оплати, відповідач наполягав, що сума штрафних санкцій збільшена і їй необхідно оплатити додаткові платежі. 4 березня 2021 року вона знову була змушена підписати нові зміни - договір № 3 до договору №28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, яким сума кредиту за договором позики від 28 серпня 2020 року за №28-08-20-02-Ю знову збільшувалася до 286 039 (двісті вісімдесят шість тисяч тридцять дев`ять) грн. Також нею були підписані касові ордери про видачу готівкових коштів, хоча насправді ніякі кошти не видавалися. Вважає, що вказані правочини, що збільшували суму та вартість кредиту вчинені нею під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах. В сукупності доводів наявні такі підстави, що дають право позивачу стверджувати про наявність у неї загрози втратити єдине житло, а оскаржувані правочини були вчинені саме для усунення такої загрози (враховуючи наявність договору іпотеки). Вона усвідомлювала свої дії, однак вимушена була це зробити через тяжкі обставини. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. У спірних договорах вказувалася неправдива інформація щодо відсоткової ставки, що застосовується, орієнтовної реальної річної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту. Так в п. 2 договору № 1 від 17 листопада 2020 року про внесення змін та доповнень до договору №28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 39,95% річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту - 119,70%. Насправді з першого дня користування за вказаними умовами відповідач нараховував процентну ставку у 720 % річних, а загальна вартість кредиту за таких умов перевищує 410%. Відповідно до ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», обчислення реальної річної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. В п. 1 додатку № 2 до договору №28-08-20-02-Ю від 28 серпня 2020р., який підписаний разом із договором № 1 від 17 листопада 2020 року про внесення змін та доповнень до договору №28-08-20-02-Ю зафіксований графік платежів, який включає дати платежів станом на 28.09.2020р. та 28.10.2020р. Відповідачу достовірно було відомо, що під час надання такої інформацію позивачу вказаний графік не може бути виконаний (зазначені платежі вже є простроченими), а відповідно і річна процентна ставка, вказана у правочині є неправдивою. Згідно із ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» відповідач повинен був надати позивачу правдиву інформацію про порядок обчислення процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту. В п. 2 договору № 2 від 09 грудня 2020 року про внесення змін та доповнень до договору №28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 39,97% річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту - 119,71%. Насправді з першого дня користування за вказаними умовами відповідач нараховував процентну ставку у 720 % річних, а загальна вартість кредиту за таких умов перевищує 410%. В п. 1 додатку № 3 до договору № 28-08-20-02-Ю від 28 серпня 2020р., який підписаний разом із договором № 2 від 09 грудня 2020 року про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю зафіксований графік платежів, який включає дати платежів станом на 28.09.2020р., 28.10.2020р. та 28.11.2020р. Відповідачу достовірно було відомо, що під час надання такої інформацію позивачу вказаний графік не може бути виконаний (зазначені платежі вже є простроченими), а відповідно і річна процентна ставка, вказана у правочині є неправдивою. В п. 2 договору № 3 від 04 березня 2021 року про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 45,21% річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту - 127,96%. Насправді з першого дня користування за вказаними умовами відповідач нараховував процентну ставку у 720 % річних, а загальна вартість кредиту за таких умов перевищує 410%. В п. 1 додатку № 4 до договору № 28-08-20-02-Ю від 28 серпня 2020р., який підписаний разом із договором № 3 від 04 березня 2021 року про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю зафіксований графік платежів, який включає 6 платежів станом починаючи з 28.09.2020р. по 28.02.2021р. Відповідачу достовірно було відомо, що під час надання такої інформацію позивачу вказаний графік не може бути виконаний (зазначені платежі вже є простроченими), а відповідно і річна процентна ставка, вказана у правочині є неправдивою. Просить суд визнати недійсними укладені між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕКСІ ФІНАНС» договір № 1 від 17 листопада 2020 року про внесення змін та доповнень до Договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, яким до договору позики від 28 серпня 2020 року за №28-08-20-02-Ю були внесені зміни про збільшення суму позики до 215 249 (двісті п`ятнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) грн.; договір № 2 від 09 грудня 2020 року про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, яким до договору позики від 28 серпня 2020 року за №28-08-20-02-Ю були внесені зміни про збільшення суму позики до 243 549 (двісті сорок три тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн.; договір № 3 від 04 березня 2021 року про внесення змін та доповнень до договору №28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, яким до договору позики від 28 серпня 2020 року за № 28-08-20-02-Ю були внесені зміни про збільшення суму позики до 286 039 (двісті вісімдесят шість тисяч тридцять дев`ять) грн. Зобов`язати відповідача зробити перерахунок зобов`язань за договором № 28-08-20-02-Ю про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, яким до договору позики від 28 серпня 2020 року з урахуванням положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Представником відповідача подано відзив, в якому зазначено, що повністю не визнає позовні вимоги. Товариство з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 28 серпня 2020 року уклали договір № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 відсотків (перший місяць користування кредитом 0,1% за місяць) річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених ним договором. Тип процентної ставки - фіксована. Перед укладенням договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту позивач отримала в письмовій формі, ознайомлена та проінформована про фінансову послугу, що пропонується, пройщла верифікацію, отримала паспорт споживчого кредиту № 28-08-20-02-Ю від 28.08.2020 року. Додатком № 1 до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року встановлено графік розрахунків по договору, періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом. Також 28 серпня 2020 року сторони уклали Іпотечний договір для забезпечення виконання зобов`язання за договір № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Позивач передав в іпотеку кредитодавцю (відповідачу) нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Кредит в сумі 135 000,00 гривень надано позивачу шляхом безготівкового перерахування на рахунок вказаний позичальником у заяві за вх.№ 3358 від 28.08.2020 року на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «Гелексі Фінанс» згідно договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №1867 від 28.08.2020 року. Кошти у сумі 9 600,00 грн. згідно заяви за вх. № 3357 від 28.08.2020 року видано готівкою позивачу, що підтверджується видатковим касовим ордером від 28.08.2020 року. Також за дорученням позивача згідно заяви за вх. № 3358 від 28.08.2020 року відповідач 28 серпня 2020 року за дорученням позивача перерахував 5 400,00 грн. ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 1868 від 28 серпня 2020 року. Щодо укладення спірних договорів. Позивач тричі укладала з відповідачем договори про внесення змін та доповнень до іпотечного договору в присутності приватного нотаріуса, де також зазначала, що розуміє значення своїх дій, діє без будь-якого примушення, як фізичного, так і морального, або внаслідок збігу будь-яких тяжких обставин. Спірні договори були укладені за взаємною згодою сторін. При цьому позивач попередньо ознайомлювалася з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності уклали цей договір. Надання позивачу коштів, згідно умов укладених спірними договорами, підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами та платіжними дорученнями, що повністю спростовує твердження позивача про ненадання кредитних коштів. Позивач зазначає, що спірні договору її змусив укласти відповідач при цьому жодних належних доказів в підтвердження даного факту не надає. ОСОБА_1 особисто тричі звертався до товариства з письмовими заявами про збільшення суми кредиту, надавала перелік документів, що встановлений кредитодавцем при заповненні заяви на кредит. Позивач щоразу перед укладанням основного договору та додатків до нього інформувала, що має стабільний щомісячний дохід до 50 000грн. Позивач зазначає, що більша частина отриманих кредитних коштів вибула з її володіння під час спілкування із третьою особою, яка фактично у шахрайський спосіб заволоділа грошима. Отримуючи грошові кошти позивач була впевнена в можливості їхнього повернення саме іншою особою, що призвело до порушення графіку платежів. Про такі факти позивач не повідомляла відповідача жодного разу, тому є обґрунтовані підстави вважати такі твердження є надуманими та безпідставними. Фактично позивач вважає тяжкою обставиною, в якій перебувала особа, що змусила її укладати доповнення до договору - Іпотечний договір посвідчений Дячук О.Б.., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28 серпня 2020 року за реєстровим №1981, який забезпечує основне зобов`язання. А вкрай невигідними умовами - докредитацію позивача за тією ж процентною ставкою, за якою було надано основну суму кредиту: надання кредиту 28.08.2020 року в розмірі 150 000грн., надання кредиту 17.11.2020 року в розмірі 65 249 грн 00 коп., надання кредиту 09.12.2020 року в розмірі 28 300 грн 00 коп., надання кредиту 04.03.2021 року розмірі 42 490 грн. 00 коп., - з процентною ставкою 42% річних (перший місяць користування кредитом 0,1% в місяць. Наведені позивачем видумані обставини укладення оспорюваних договору №1 про внесення змін та доповнень до договору №28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17 листопада 2020 року; договору №2 про внесення змін та доповнень до договору №28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09 грудня 2020 року; договору №3 про внесення змін та доповнень до договору №28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 04 березня 2021 року не можуть бути підставою для застосування статті 233 ЦК України з огляду на недоведеність того, що зміни до договору укладено під впливом тяжкої для неї обставини. Просить суд відмовити у задоволенні позову повністю та стягнути з позивача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні суду зазначила, що підтримує позовні вимоги. Зазначила, що підставою для визнання спірних договорів недійсними є той факт, що вона не має грошей на погашення кредитного договору, що був нею укладений на суму кредиту 150000грн. Вона зверталася до відповідача з проханням, якось перекрити місяць, який не могла погасити по кредиту, а товариство кожного разу збільшувало суму договору. Вона підписувала спірні договори, з умовами їх укладання її теж ознайомлювали. Однак, вона не читала документів, які їй давав відповідач на підпис. Жодних коштів по спірним договорам вона не отримувала. Вважає, що умов укладеного першого договору вона не порушила, тому просить залишити дійсним укладений перший кредитний договір на суму кредиту 150 000грн., а спірні договори укладені на збільшення кредитної суми просить визнати недійсними, оскільки через тяжкі обставини, відсутність коштів, вона не має змоги погашати ці кредити.

В судовому засідання представник відповідача - адвокат Дударенко А.М. зазначила, що позов не підлягає задоволенню, оскільки він необґрунтований та недоведений жодним належним доказом. Позиція товариства, щодо позовних вимог викладена в поданому відзиві. Додатково зазначила, що позивач особисто тричі зверталася з заявами про збільшення суми кредиту, умови спірних договорів були погоджені з позивачем. Спірні договори підписані особисто позивачем. Кошти по укладеним договором позивач отримала, про що свідчать відповідні документи. Договори укладалися в присутності приватного нотаріуса. Жодних порушень при укладенні спірних договорів з боку відповідача не було. Жодних доказів, щодо наявності тяжких обставин при укладанні спірних договорів позивачем не надано. Просить суд відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача витрати понесені на правову допомогу надану адвокатом в розмірі 25 000грн.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 28 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 відсотків (перший місяць користування кредитом 0,1% за місяць) річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених ним договором. Тип процентної ставки - фіксована.

Згідно умов п. 1.8.1. договору орієнтовна реальна річна процента ставка складає 42,05 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 121,20 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 181 800 (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.8.1.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 17,60% від суми кредиту (у процентному виразі) або 26 400 (двадцять шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок у грошовому виразі.

Відповідно п. 5.1. договору, при укладенні цього договору позичальник стверджує, що: 1) він є повністю дієздатним і щодо нього немає рішень судів (що набрали законної сили і не скасовані іншим рішенням) про обмеження його у недієздатності чи визнання недієздатним, а також йому невідомо про подання заяв до суду з вказаними вимогами; 2) його волевиявлення є вільним і відповідає його внутрішній волі; 3) він не перебуває під впливом тяжкої для нього обставини, що змушує його укласти цей договір; 4) він чітко усвідомлює всі умови цього договору не перебуває під впливом помилки чи обману; 5) він вважає умови цього договору вигідними для себе; 6) документи подані ним для отримання кредиту є достовірними та відображають реальний фінансовий стан позичальника на день подачі документів; 7) майно, яким здійснюватиметься забезпечення виконання зобов`язання за цим договором належить йому на праві власності, не обмежене в обігу (обороті) та під заставою не перебуває.

Договір № 28-08-20-02-Ю від 28 серпня 2020 року надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту містить підписи ОСОБА_1 на кожній сторінці.

Сторони договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 підписали і Додаток № 1 до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року, яким встановлено графік розрахунків по договору, періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом.

Також до вказаного договору, додано пакет документів, що підписані особисто ОСОБА_1 , а саме: заяву на розгляд можливості отримання кредиту від ТОВ «ГЕЛЛЕКСІ ФІНАНС» від 28 серпня 2020 року, опитувальник клієнта ОСОБА_1 , , згода-дозвіл на обробку персональних даних, інформація для зв`язку з клієнтом, паспорт споживчого кредиту № 28-08-20-02-

ОСОБА_3 28 серпня 2020 року отримала примірник договору, графік розрахунків (додаток № 1) та паспорт споживчого кредиту, що вбачається зі розписки, що підписана ОСОБА_1 . Також в розписці зазначено, що з інформацією, вимоги до переліку та змісту якої визначені частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та з правилами про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Кредитодавця ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис.

28 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір для забезпечення виконання зобов`язання за договір № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що посвідчений приватним нотаріусом Кимївського міського нотаріального округу Дячук О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 1981, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно платіжного дорученням №1867 від 28.08.2020 року кредит в сумі 135 000,00 гривень ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» перераховано ОСОБА_1 призначення платежу: поповнення карт. Рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 шл. пер. кред. зг. дог. № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28.08.2020 року.

За дорученням ОСОБА_1 згідно заяви за вх. № 3358 від 28.08.2020 року ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 28 серпня 2020 року перерахував 5 400,00грн ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 1868 від 28 серпня 2020 року та заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 28.08.2020 року від ТОВ « ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» від 28 серпня 2020 року згідно договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28.08.2020 року за вхідним номером 3358 від 28 серпня 2020 року.

Кошти у сумі 9 600,00 грн. згідно заяви за в х.№ 3357 від 28.08.2020 року видано готівкою ОСОБА_1 з каси Товариства, що підтверджується видатковим касовим ордером від 28.08.2020 року, та заявою ОСОБА_1 від 28 серпня 2020року, вказані документи містять підписи ОСОБА_1

17 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Згідно п. 1 Договору № 1 за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року, а саме: викласти п. 1.1, в новій редакції:

« 1.1. кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти Позичальникові у сумі 215 249 (двісті п`ятнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 відсотків (перший місяць користування кредитом 0,1% за місяць) (перший місяць користування кредитом 0,1% в місяць) та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована.

При цьому за договором № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17.11.2020 року сума, що надається кредитодавцем позичальникові становить 65 249 (Шістдесят п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 00 копійок, а загальна сума неповернутої позики складає 215 199 (двісті п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.».

Згідно п. 1.8.1. договору № 1 орієнтовна реальна річна процента ставка складає 39,95 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 119,70% від суми кредиту (у процентному виразі) або 257 652 (двісті п`ятдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 63 копійки (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.8.1.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 15,80% від суми кредиту (у процентному виразі) або 34 003 (тридцять чотири тисячі три) гривні 63 копійки (у грошовому виразі).

ОСОБА_1 ознайомилась з усією інформацією для прийняття усвідомленого рішення щодо збільшення суми кредиту згідно договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року, надала документи, які потрібно зібрати клієнту при заповненні заяви на кредит, в тому числі і особисто підписана заява ОСОБА_1 від 17 листопада 2020 року , зареєстрована за № 3854 від 17листопада 2020 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 просить збільшити суму кредиту згідно Договору №28-08-20-02-Ю про надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року на 65 249 (шістдесят п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 00 копійок, з кінцевою датою повернення 27 лютого 2021 року.

Сторони договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 підписали і Додаток № 2 до договору № 28-08-20-02-Ю від 28 серпня 2020 року, яким встановлено графік розрахунків по договору, періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом.

Також до вказаного договору, додано пакет документів, що підписані особисто ОСОБА_1 17 листопада 2020 року, а саме: копію паспорта ОСОБА_1 , посвідчену особисто 17.11.2020 року, картку фізичної особи платника податків, опитувальник клієнта ОСОБА_1 , розписки, паспорт споживчого кредиту № 28-08-20-02-

ОСОБА_3 17 листопада 2020 року отримала примірник договору, графік розрахунків (додаток № 2) та паспорт споживчого кредиту, що вбачається зі розписки, що підписана ОСОБА_1 . Також в розписці зазначено, що з інформацією, вимоги до переліку та змісту якої визначені частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та з правилами про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис.

Також за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до іпотечного договору від 28 серпня 2020 року, що вбачається із укладеного між сторонами договору про внесення змін та доповнень № 1 до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. 28 серпня 2020 року за реєстровим № 1981 від 17 листопада 2020 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б., за реєстровим № 2017

Згідно платіжного дорученням №1867 від 28.08.2020 року кредит в сумі 135 000,00 гривень ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» перераховано ОСОБА_1 призначення платежу: поповнення карт. Рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 шл. пер. кред. зг. дог. № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28.08.2020 року.

За дорученням ОСОБА_1 згідно заяви за вх. № 3358 від 28.08.2020 року ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 28 серпня 2020 року перерахував 5 400,00грн ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 1868 від 28 серпня 2020 року та заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 28.08.2020 року від ТОВ « ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» від 28 серпня 2020 року згідно договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28.08.2020 року за вхідним номером 3358 від 28 серпня 2020 року.

Кошти у сумі 44 749, 00 грн. та 17 500, 00грн. згідно заяви ОСОБА_1 за вх.. № 2855 від 17 листопада 2020 року 17 листопада 2020 року та 18 листопада 2020 року видано готівкою ОСОБА_1 з каси Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» , що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами від 17 листопада 2020 року, 18 листопада 2020 року, та заявою ОСОБА_1 від 17.11.2020року, вказані документи містять підписи ОСОБА_1 .

За дорученням ОСОБА_1 згідно заяви за вх. № 3856 від 17.11.2020 року ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 18 листопада 2020 року перерахував 3 000,00грн ОСОБА_2 ( за вчинення нотаріальних послуг), що підтверджується платіжним дорученням № 2689 від 18 листопада 2020 року та заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» згідно договору № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17 листопада 2020 року за вхідним номером 3856 від 17 листопада 2020 року.

09 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» заяву з якої вбачається, що ОСОБА_1 просить збільшити суму кредиту згідно договору №28-08-20-02-Ю про надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року на 28 300 (двадцять вісім тисяч триста) гривень 00 копійок, з кінцевою датою повернення 27 лютого 2021 року. Заява містить підпис ОСОБА_1 та відмітку про реєстрацію в товаристві 09 грудня 2020 року за вх. № 4024.

09 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Згідно п. 1 Договору № 2 за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року, а саме: викласти п. 1.1, в новій редакції:

« 1.1. кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 243 549 (двісті сорок три тисячі п`ятсот сорок дев`ять) гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 відсотків (перший місяць користування кредитом 0,1% за місяць) (перший місяць користування кредитом 0,1% в місяць) та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим договором. Тип процентної ставки - фіксована.

При цьому за договором № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17.11.2020 року сума, що надається кредитодавцем позичальникові становить 65 249 (шістдесят п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 00 копійок, а загальна сума неповернутої позики складає 215 199 (двісті п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.

При цьому за договором № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09.12.2020 року сума, що надається кредитодавцем позичальникові становить 28 300 (двадцять вісім тисяч триста) гривень 00 копійок, а загальна сума неповернутої позики складає 243 497 (двісті сорок три тисячі чотириста дев`яносто сім) гривень 00 копійок.».

Згідно п. 1.8.1. договору № 2 орієнтовна реальна річна процента ставка складає 39,97 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 119,71% від суми кредиту (у процентному виразі) або 291 560 (двісті дев`яносто одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень 82 копійки (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.8.1.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 15,03% від суми кредиту (у процентному виразі) або 36611 (тридцять шість тисяч шістсот одинадцять) гривень 82 копійки (у грошовому виразі).

Сторони договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 підписали і Додаток № 3 до договору № 28-08-20-02-Ю від 28 серпня 2020 року, яким встановлено графік розрахунків по договору, періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом.

Також до вказаного договору, додано пакет документів, що підписані особисто ОСОБА_1 09 грудня 2020 року, а саме: копію паспорта ОСОБА_1 , посвідчену особисто 17.11.2020 року, картку фізичної особи платника податків, опитувальник клієнта ОСОБА_1 , розписки, паспорт споживчого кредиту № 28-08-20-02-

ОСОБА_3 09 грудня 2020 року отримала примірник договору № 2, графік розрахунків (додаток № 3) та паспорт споживчого кредиту, що вбачається зі розписки, що підписана ОСОБА_1 . Також в розписці зазначено, що з інформацією, вимоги до переліку та змісту якої визначені частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та з правилами про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис.

Також за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до іпотечного договору від 28 серпня 2020 року, що вбачається із укладеного між сторонами договору про внесення змін та доповнень № 2 до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. 28 серпня 2020 року за реєстровим № 1981 від 17 листопада 2020 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б., за реєстровим № 3284.

Кошти у сумі 25 300, 00 грн.. згідно заяви ОСОБА_1 за вх. № 4025 від 09 грудня 2020 року, 09 грудня 2020 року видано готівкою ОСОБА_1 з каси Товариства, що підтверджується відповідними видатковими касовим ордером від 09 грудня 2020 року та заявою ОСОБА_1 від 09.12.2020 року, вказані документи містять підписи ОСОБА_1 .

За дорученням ОСОБА_1 згідно заяви за вх. № 4026 від 09 грудня 2020 року ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 09 грудня 2020 року перерахував 3 000,00грн ОСОБА_2 ( за вчинення нотаріальних послуг), що підтверджується платіжним дорученням № 2855 від 09 грудня 2020 року та заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ « ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» згідно договору № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09 грудня 2020 року за вхідним номером4026 від 09 грудня 2020 року.

04 березня 2021 року ОСОБА_1 подала Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» заяву з якої вбачається, що ОСОБА_1 просить збільшити суму кредиту згідно договору № 28-08-20-02-Ю про надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року на 42 490 (сорок дві тисячі чотириста дев`яносто) гривень 00 копійок, з кінцевою датою повернення 27 травня 2021 року. Заява містить підпис ОСОБА_1 та відмітку про реєстрацію в товаристві 04 березня 2021 0року за вх. № 4765.

04 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір № 3 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Згідно п. 1 Договору № 3 за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року, а саме: викласти п. 1.1, в новій редакції:

« 1.1. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 286 039 (двісті вісімдесят шість тисяч тридцять дев`ять) гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 відсотків (перший місяць користування кредитом 0,1% за місяць) та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим договором. Тип процентної ставки - фіксована.

При цьому за договором № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17.11.2020 року сума, що надається кредитодавцем позичальникові становить 65 249 (шістдесят п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 00 копійок.

При цьому за договором № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09.12.2020 року сума, що надається кредитодавцем позичальникові становить 28 300 (двадцять вісім тисяч триста) гривень 00 копійок.

При цьому за договором № 3 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 04.03.2021 року сума, що надається кредитодавцем позичальникові становить 42 490 (сорок дві тисячі чотириста дев`яносто) гривень 00 копійок, а загальна сума неповернутої позики складає 285 039 (двісті вісімдесят п`ять тисяч тридцять дев`ять) гривень 97 копійок.»

Згідно п. 2 договору № 3 за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року, а саме: викласти п. 1.5. в новій редакції:

«1.5. Строк дії договору: Кредит надається строком на дев`ять місяців від дати отримання Позичальником кредиту, тобто з 28 серпня 2020 року по 27 травня 2021 року. Договір набуває чинності з моменту його укладання (підписання сторонами). У разі невиконання / неналежного виконаний Позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань передбачених договором, дія даного Договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі визначеному в п.7.1 Договору, пеня за неналежне виконання Позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі визначеному п.8.3 Договору до повного розрахунку за Договором.»

Згідно п. 3 договору № 3 за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28 серпня 2020 року, а саме: викласти п. 1.8. в новій редакції:

«1.8. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту складають: 1.8.1. Орієнтовна реальна річна процента ставка складає 45,21 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 127,96% від суми кредиту (у процентному виразі) або 366 019 (триста шістдесят шість тисяч дев`ятнадцять) гривень 13 копійок (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.8.1.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 22,93% від суми кредиту (у процентному виразі) або 65 580 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 13 копійок (у грошовому виразі).

Сторони договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 підписали і Додаток № 4 до договору № 28-08-20-02-Ю від 28 серпня 2020 року, яким встановлено графік розрахунків по договору, періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом.

Також до вказаного договору, додано пакет документів, що підписані особисто ОСОБА_1 04 березня 2021 року, а саме: копію паспорта ОСОБА_1 , посвідчену особисто 04.03.2021 року, картку фізичної особи платника податків, опитувальник клієнта ОСОБА_1 , розписки, паспорт споживчого кредиту № 28-08-20-02-

ОСОБА_3 4 березня 2021 року отримала примірник договору № 3, графік розрахунків (додаток № 4) та паспорт споживчого кредиту, що вбачається зі розписки, що підписана ОСОБА_1 . Також в розписці зазначено, що з інформацією, вимоги до переліку та змісту якої визначені частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та з правилами про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис.

Також за взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до іпотечного договору від 28 серпня 2020 року, що вбачається із укладеного між сторонами договору про внесення змін та доповнень № 3 до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. 28 серпня 2020 року за реєстровим № 1981 від 04 березня 2021 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б., за реєстровим № 743.

Кошти у сумі 39490, 00 грн.. згідно заяви ОСОБА_1 за вх. № 4766 від 04 березня 2021 року 04 березня 2021 року видано готівкою ОСОБА_1 з каси Товариства, що підтверджується відповідними видатковими касовим ордером від 04 березня 2021 року та заявою ОСОБА_1 від 04.03.2021року, вказані документи містять підписи ОСОБА_1 .

За дорученням ОСОБА_1 згідно заяви за вх. № 4767 від 04 березня 2021 року ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 04.03.2021 року перерахував 3 000,00грн ОСОБА_2 ( за вчинення нотаріальних послуг), що підтверджується платіжним дорученням № 3746 від 4 березня 2021 року та заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» згідно договору № 3 про внесення змін та доповнень до договору № 28-08-20-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 04 березня 2021 року за вхідним номером 4767 від 04 березня 2021 року

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 частини другою статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із вимогами ст. 203 ЦК України, для чинності правочину, його зміст не може суперечити нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі: правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог частини першої ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог встановлених частинами третьою (вільність волевиявлення учасників правочину та відповідність його їх внутрішній волі), п`ятою (реальність настання правових наслідків, що обумовлені ним) ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої ст. 233 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину . Відповідно до судової практики суд задовольняє позов про визнання такого правочину недійсним, якщо мають місце дві умови: 1) особа вчиняє правочин під впливом тяжкої для неї обставини, під якою розуміють важке майнове становище, яке виражається у відсутності засобів, необхідних для нормального існування людини і це може стосуватися як самої фізичної особи, так і членів її сім`ї; 2) умови правочину вкрай невигідні для цієї особи.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 23 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 Цивільного кодексу України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути важка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Ті обставини, які позивач поклала в основу позову, як відсутність коштів для погашення кредиту, та втрата квартири яка була передана в іпотеку для забезпечення укладеного кредитного договору не є тяжкими обставинами у розумінні Цивільного кодексу України, а інші обставини, в тому числі вибуття частини перерахованих коштів із володіння позивача під час спілкування із третьою особою, яка фактично у шахрайський спосіб заволоділа грошима, збільшення сум та вартість кредиту під впливом та на вкрай невигідних умовах, ненадання правдивої інформації про порядок обчислення процентної ставки , орієнтовної загальної вартості кредиту та неотримання кредитних коштів не були доведені ОСОБА_1 належними та допустимими доказами.

До тяжких обставин відповідно до частини першої статті 233 Цивільного кодексу України може бути віднесено тяжку хворобу особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загрозу втратити житло чи загрозу банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. При цьому слід мати на увазі, що тяжка обставина має бути саме для тієї особи, яка вчинила правочин.

Проте, зазначені у позові обставини, не свідчать про існування тяжких обставин, в контексті ст. 233 Цивільного кодексу України, внаслідок яких позивач була вимушена укласти оспорювані договори позики на вкрай невигідних для неї умовах, оскільки сама вона не була обмежена у свободі укладення договорів та виборі відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Не підтверджують факту існування тяжких обставин, а навпаки їх спростовують пояснення позивача та не можуть вважатися належними доказами у розумінні ст. 77 ЦПК України наступні твердження про те, що вона особисто підписувала спірні договори, та видаткові касові ордери, однак у неї відсутні кошти для повернення кредиту.

Окрім того, як свідчить тлумачення частини першої статті 233 ЦК України умовами, існування яких надає підстави особі звертатися до суду, а суду ухвалювати рішення про визнання правочину недійсним є: а) наявність тяжкої обставини, що «змусила» особу вчинити правочин; б) те, що цей правочин було вчинено на вкрай невигідних умовах.

Тобто для визнання правочину недійсним, на підставі частини першої статті 233 Цивільного кодексу України, необхідна сукупність вказаних умов. Такий висновок підтверджується вживанням законодавцем в частині першій статті 233 Цивільного кодексу України сполучника «і», за допомогою якого відбувається поєднання вказаних умов.

Оскільки, необхідна сукупність вказаних умов для визнання правочину недійсним, то при визначенні того, які правочини можуть оспорюватися на підставі статті 233 ЦК України потрібно з`ясувати, як розуміти «вкрай невигідні умови».

Використане у частині першій статті 233 ЦК України словосполучення «вкрай невигідних умовах» є оціночним, тому для кваліфікації певного договору як такого, що вчинений на вкрай невигідних умовах, необхідно порівнювати умови такого договору із умовами договорів того ж виду, які зазвичай вчиняються у цивільному обороті.

Якщо умови договору (наприклад, ціна, процентна ставка чи інше зустрічне надання) порівняно із звичайними умовами договорів цього ж виду, які існують у цей момент, є «різко», значно невигідними для однієї зі сторін, і тільки в силу тяжкої обставини одна зі сторін приймає ці умови, то такий договір може бути визнаний недійсним на підставі статті 233 ЦК України.

Позивач не надає доказів, що порівняно із звичайними умовами договорів цього ж виду, які існують у цей момент з іншими фінансовими компаніями, такими як відповідач, які існують у цей момент, є «різко», значно невигідними для позичальника.

За оспорюваними договорами щодо збільшення суми кредиту відповідач надав грошові кошти позичальникові у сумі на умовах строковості. зворотності. цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 відсотків річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені договором. Тип процентної ставки за договором визначена, як фіксована.

Середня відсоткова ставка за користування кредитом, що встановлюється фінансовими установами та банками в Україні складає 50 відсотків річних.

Крім того, ухвалюючи рішення у справі № 6-551цс16 «Про визнання недійсним правочину(договору дарування),який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах» постановою від 06 квітня 2016 року Верховний суд дійшов висновку, що основною ознакою правочину, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, є те що він повинен бути вчинений саме для усунення або зменшення цих тяжких обставин, а не з метою отримання коштів.

Також, необхідним критерієм для визнання правочину недійсним, з підстав передбачених вище, є доведення в судовому процесі нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин, тобто основний акцент необхідно зробити на об`єктивній та суб`єктивній стороні. Верховний суд України чітко констатує, що особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах».

Позивач також зазначає, що відповідач змушував її укладати спірні договори, оскільки, в якості забезпечення зобов`язань по кредиту, вона надала в іпотеку житлову квартиру, яку боїться втратити через відсутність коштів, оригінали правовстановлюючих документів на яку відповідач залишив у себе , що є незаконним, при цьому жодного належного доказу, в підтвердження даних фактів суду не надає.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 сама особисто тричі зверталася до товариства з письмовими заявами про збільшення суми кредиту, готувала та надавала перелік документів, що встановлений кредитодавцем, який потрібно зібрати клієнту при заповненні заяви на кредит.

Крім того, згідно умов укладених договорів ОСОБА_1 як позичальник своїми підписами спірних договорів підтверджує, що перебуває при здоровому розумі та ясній пам`яті, діє добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, має необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Позивач також зазначає, що вона не отримувала кредитних коштів згідно укладених спірних договорів, однак подані відповідачем докази, зокрема: видаткові касові ордери від 28 серпня 2020 року на суму 9600,00грн., 17 листопада 2020 року на суму 44 749,00грн., від 18 листопада 2020 року на суму 17 500,00грн., від 9 грудня 2020 року на суму 25300,00грн., від 4 березня 2021 року на суму 39490,00грн.; платіжні доручення № 1867 від 28 серпня 2020 року на суму 135 000,00грн., № 1868 від 28 серпня 2020 року на суму 5400грн., № 2689 від 18 листопада 2020 року на суму 3000,00грн., № 2855 від 9 грудня 2020 року на суму 3000,00грн., № 3746 від 4 березня 2021 на суму 3000,00грн.; відповідні заяви від 28 серпня 2020 року, № 3358 від 28 серпня 2020 року, 17 листопада 2020 року , № 3856 від 17 листопада 2020 року, 09 грудня 2020 року, № 4026 від 09 грудня 2020 року, 04 березня 2021 року № 4767 від 04 березня 2021 року, - спростовують дані твердження.

Позивач зазначає, що більша частина отриманих кредитних коштів вибула з її володіння під час спілкування із третьою особою, яка фактично у шахрайський спосіб заволоділа грошима. Отримуючи грошові кошти позивач була впевнена в можливості їх повернення саме іншою особою, що призвело до порушення графіку платежів, проте, жодних належних доказів в підтвердження даного факту суду не подано.

Також позивач не скористалась своїм правом, яке передбачено розділом 10 спірних договорів, а саме правом позичальника на відмову від договору.

Договорами визначено, що позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору позичальник повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) до закінчення строку вказаного в п. 10.1 договору. Якщо позичальник подає повідомлення не особисто, воно має бути засвідчене нотаріально або подане і підписане представником за наявності довіреності на вчинення таких дій.

Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою абз. 1 п. 1.1 цього договору.

Позичальник не зобов`язаний сплачувати будь-які інші платежі у зв`язку з відмовою від договору.

Відмова від договору є підставою для припинення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг, що були визначені як обов`язкові для отримання кредиту, укладених споживачем. кредитодавець або третя сторона зобов`язані повернути позичальнику кошти, сплачені ним за такі додаткові чи супутні послуги, не пізніш як протягом 14 календарних днів з дня подання письмового повідомлення про відмову від договору, якщо такі послуги не були фактично надані до дня відмови позичальника від договору у порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, волевиявлення сторін було вільним і направленим на отримання реальних наслідків договору, тобто як з боку позивача з метою отримання кредитних коштів, так і з боку відповідача з метою повернення виданих коштів і отримання прибутку.

Підписуючи спірні договори, позивач чітко засвідчила факт ознайомлення з його умовами та дала свою згоду на отримання кредиту на цих умовах, при цьому позивач не вбачала в діях відповідача порушень принципу рівності сторін та наявність несправедливих умов, по відношенню до неї, як споживача. Більш того, підписуючи кредитний договір, позивач засвідчила факт ознайомлення з його умовами та надала свою згоду на отримання послуг на цих умовах.

Також при укладенні договору іпотеки від 28 серпня 2020 року та подальших змін до нього ОСОБА_1 у присутності нотаріуса підтвердила, що попередньо ознайомлена з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлює природу цього правочину та значення своїх дій, перебуває при здоровому розумі та ясній пам`яті, діє добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, має необхідний обсяг цивільної дієздатності, що відображено у самих договорах.

За змістом частини п`ятої статті 11, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на час укладання кредитного договору, до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім процентної ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення є несправедливими і це є підставою для визнання таких положень договору недійсними.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеним у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15, Верховного Суду у постанові 26 червня 2024 року у справі № 523/18001/18.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсними спірних договорів за обставинами, які викладені ОСОБА_1 у позовних вимогах.

Позичальник не довела факт укладення спірних правочинів на умовах, що обмежують її права як споживача, оспорювані договори підписані сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, ОСОБА_1 під час укладання спірних договорів не заявляла додаткових вимог щодо їх умов, договори містять інформацію щодо умов кредитування: строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки сплати платежів, мету, для реалізації якої кредит може бути витрачений, а також права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обставини, на які позивач посилається, як на підставу для позову, жодними доказами не підтверджується, тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Щодо розподілу судових витрат

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Такі правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у сумі 45 320, 00 грн стороною відповідача надано до суду: копію договору про надання правничої допомоги № 36 від 27 вересня 2021 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 1 від 28 вересня 2021 року; копію платіжного доручення № 6187 від 30 вересня 2021 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 2 від 29 жовтня 2021 року; копію платіжного доручення № 6598 від 29 жовтня 2021 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 3 від 21 січня 2022 року; копію платіжного доручення № 7592 від 21 січня 2022 року; копію договору про надання правової допомоги № 17 від 06 травня 2022 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 1 від 07 лютого 2023 року; копію платіжного доручення № 10064 від 08 лютого 2023 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 2 від 24 квітня 2023 року; копію платіжного доручення № 10844 від 24 квітня 2023 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 3 від 04 вересня 2023 року; копію платіжного доручення № 12149 від 05 вересня 2023 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 4 від 02 жовтня 2023 року; копію платіжного доручення № 12472 від 03 жовтня 2023 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 5 від 24 листопада 2023 року; копію платіжного доручення № 13090 від 24 листопада 2023 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 6 від 27 лютого 2024 року; копію платіжного доручення № 14315 від 28 лютого 2024 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 7 від 15 липня 2024 року; копію платіжного доручення № 16137 від 18 липня 2024 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 8 від 16 серпня 2024 року; копію платіжного доручення № 16538 від 16 серпня 2024 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 9 від 14 жовтня 2024 року; копію платіжного доручення № 17319 від 15 жовтня 2024 року.

На думку суду, є підстави для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, клопотань щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від позивача ОСОБА_1 до суду не надходило.

За правилами частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати відповідача на правничу допомогу у сумі 45 320, 00 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України,.ст. 1-22, 203, 215, 233 Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 89, 141, 142, 247, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» про захист прав споживачів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС», витрати на правничу допомогу у сумі 45320,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua

Суддя: Н.Ф. Карабаза