ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
04 вересня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ковалевської Л.М.,
з участю секретаря судових засідань Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник акціонерного товариства «Універсал Банк» (надалі по тексту - АТ «Універсал Банк») Мєшнік К.І. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором про надання банківських послуг «Mоnоbank» від 31.03.2020, просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 08.01.2025 складає 114 722,12 грн. та судовий збір 3 028,00 грн.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що за проектом «Monobank» клієнтам (фізичним особам) відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проєкту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг встановлення ділових відносин з клієнтом, починаючи з травня 2020 року відбувається в тому числі: вертифікації клієнта очно та точці видачі; вертифікація клієнта очно у відділенні Банку; вертифікація клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці; вертифікація клієнта очно кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відеовертифікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шеренг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом.
Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.
Позивач зазначає, що 31 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до банку із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг (надалі - Заява) про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 у гривні та встановлення кредитного ліміту на суму вказану у мобільному додатку , відповідно до умов Договору.
Клієнт своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановивши ліміт на суму вказану у мобільному додатку. Проте відповідач ОСОБА_1 не дотримується умов договору, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 114 722,12 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом у розмірі 114 722,12 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов.
Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Представник АТ «Універсал Банк» не з`явився разом з позовною заявою подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 31 березня 2020 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.
Відповідно до п.п. 2, 3 Анкети-заяви від 31.03.2020, підписавши цей договір, відповідач ОСОБА_1 просив відкрити йому поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 на його ім`я ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт на суму вказану у мобільному додатку. Погодив, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись ставка 3,2 % на місяць. Окрім цього, він беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомлятиме його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
В п. 6 Анкети-заяви від 31.03.2020, відповідач ОСОБА_1 просив вважати його власноручний підпис або його аналоги (у тому числі удосконалений електронний підпис) обов`язковим під час здійсненні операцій за всіма рахунками, що відкритті або будуть відкриті йому в Банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку для засвідчення його дій. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/ електронного/удосконаленого підпису.
Також відповідно до п. 10 Анкети заяви від 31.03.2020, відповідач надав право та доручив банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк» без додаткових його розпоряджень для погашення будь яких інших його грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. (а.с.37).
Як вбачається з Довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 08.01.2025, що розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний за стосунок за Договором про надання банківських послуг «Монобанк» від 31.03.2020 за карткою НОМЕР_2 , станом на 31.03.2020 становить 10 000 грн.; 14.01.2022 100 000 грн.; 52.02.2022 10 000 грн.; 10.03.2022 40 000 грн.; 15.09.2022 70 000 грн.; 10.12.2022 10 000 грн. (а.с.36).
З розрахунку заборгованості за договором від 31.03.2020 укладеного між АТ «Універсал Банк» та клієнтом ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 08.01.2025 становить 114 722,12 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 114 722,12 грн.(а.с.6-19).
Суд звертає увагу, що надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank набули чинності з 01.12.2022, проте як відповідач укладав договір з позивачем 31.03.2020. Позивачем не надано доказів того, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За правилом ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час.
Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 31.03.2020 із ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та надано кредит у розмірі 1000 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту.
На доведення своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором, позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором від 31.03.2020 укладеного між АТ «Універсал Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 08.01.2025 становить 114 722,12 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 114 722,12 грн.
Разом з тим, суд критично оцінює вказаний розрахунок, оскільки такий не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, зміни розміру кредитного ліміту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає банк. Також, у розрахунку не вказано за яким саме поточним рахунком він здійснений.
З наданого розрахунку заборгованості також неможливо встановити факт користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами, що призвело до утворення простроченої заборгованості.
Так, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст.76,77 ЦПК України).
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Суд зауважує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. При цьому первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Позивачем у справі до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження факту отримання відповідачем у справі грошових коштів, зокрема, виписки з банківського рахунку, з якої можна було встановити рух коштів за рахунком відповідача та користування ним кредитними коштами. Також, суд звертає увагу на те, що в довідці про розмір встановленого ліміту, позивач зазначає, що кредитний ліміт відповідачеві встановлено на картку НОМЕР_2 , а виписку по Руху коштів надають по картці НОМЕР_3 .
Розрахунок заборгованості, на який посилався АТ «Універсал Банк» у своїй позовній заяві, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування заборгованості.
Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.
Однак позивачем не було додано до позовної заяви виписки по рахунку, яка є первинним документом та може підтвердити надання відповідачу кредиту, розмір кредитного ліміту, факт користування відповідачем карткою, рух коштів по рахунку та наявність заборгованості, а відтак суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування позивачем розміру заборгованості.
Відтак з огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт отримання відповідачем кредитних коштів та наявності у нього заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов кредитного договору та правильність розрахунку її розміру, а тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із його необґрунтованістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, сплачений судовий збір слід покласти на позивача.
На підставі наведеного та керуючись статтями 12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок покласти на позивача Акціонерне товариство «Універсал Банк».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Леся Ковалевська