Справа № 445/1233/25
провадження № 2/445/862/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и в :

19.03.2025 року позивач, через представника ОСОБА_2 , звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з нього заборгованість за договором кредиту у розмірі 22450,00 грн та понесені у зв`язком з розглядом справи судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.06.2021 року в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТзОВ «Мілоан», відповідачем було подано заявку на отримання кредиту № 100814448. Відповідач уклав кредитний договір №100814448 від 29.06.2021р. з ТзОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000,00 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. 30.09.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 09Т, ТзОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги за кредитним Договором №100814448 від 29.0.2021р н6а користь ТзОВ «Діджи фінанс», а відповідно останнім набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги, сума боргу перед новим кредитором (ТОВ Діджи фінанс») становить 22450,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 16500,00 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 950,00 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн.

Як наслідок, представник позивача просить стягнути із відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 31.05.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Вказану ухвалу суду відповідач отримав 29.05.2025 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На момент постановлення даного судового рішення від сторін не надходило заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв від сторін чи їх представників не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом вивчено наявні матеріали справи, досліджено письмові докази, оцінено доказ кожен окремо та в їх сукупності, внаслідок чого встановлено наступне.

29.06.2021 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 100814448, відповідно до умов якого, сума кредиту становить 5000,00 грн, кредит надається строком на 15 днів з 29.06.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 14.07.2021 року, комісія за надання кредиту 950,00 грн, проценти за користування кредитом 1500.00 грн. нараховуються за ставкою 2,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Строк дії договору кредиту може бути пролонговано, що передбачено п. 2.3.1.1 договору кредиту від 29.06.2021 року.

Кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн перераховані ТзОВ «Мілоан» на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 29323843 від 29.06.2021 року, призначення платежу: кошти згідно договору №100814448.

30.09.2021 р. між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 09Т, за яким на умовах встановлених договором, кредитор передає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні його права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.

Як вбачається із витягу до додатку №1 до договору факторингу №09Т від 30.09.2021 р. відповідач за договором №100814448 від 29.06.2021 р. має заборгованість у розмірі 22450,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 16500,00 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 950,00 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України, передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦПК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені Законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Із положень ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» вбачається, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

За змістом ч. 11 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

В силу ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно до частини 1 статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Враховуючи, що позивачем доведено факт отримання відповідачем обумовленої суми позики, переказаної останньому на його банківську карту, а також факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язання щодо повернення позики та сплати процентів, набуття позивачем права вимоги до відповідача за вищевказаним договором позики, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. підтверджено відповідним платіжним дорученням від 28.02.2025 року.

Відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь ТзОВ «Діджи фінанс» підлягає стягненню сума вищевказаного судового збору.

Окрім цього, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивачем надано акт на підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТзОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, договір про надання правової допомоги між ТзОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М., додаткову угоду до договору № про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатським бюро правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 4000,00 грн, що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги.

Керуючись ст. 509, 526, 527, 530, 623, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 80, 81, 137,141, 263, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, заборгованість за договором кредиту №100814448 від 29 червня 2021 року в розмірі 22 450,00 грн (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят гривень 00 копійок), з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок); заборгованість за відсотками становить 16500,00 грн (шістнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок); заборгованість за комісійними винагородами становить 950,00 грн (дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422, 40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та 4 000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу.

Копію рішення суду негайно надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 03 вересня 2025 року.

Суддя О. М. Кіпчарський