Провадження № 2/357/386/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

за участю:

представник відповідача - адвокат Шумейко П.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року позивач ТОВ «Він Фінанс» через свого представника - адвоката Міньковську А.В., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Він Фінанс» 3% річних у розмірі 51 185 грн та інфляційні втрати в розмірі 176 136,77 грн, а разом 227 321,77 грн, а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2012 задоволено позов АКБ «Східно-Європейський банк» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 413 431,16 грн та судові витрати в сумі 1 820 грн. 19.09.2012 стягувачу видано виконавчий лист по справі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2014 замінено стягувача на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 17.10.2014 ОСОБА_4 сплачено заборгованість в розмірі 71 000 грн, тому залишок боргу складає 344 251,16 грн. В подальшому право вимоги відступлено ТОВ «Він Фінанс». З посиланням на позицію Касаційного цивільного суду, що викладена у постанові від 07.08.2023 у справі № 752/9858/21 вказано, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, навіть за умови відмови суду у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених статтею 625 ЦК України. З огляду на вказане, позивач вважає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання, він набув право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 12.03.2017 по 22.02.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

20.01.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

19.03.2025 від представника відповідача - адвоката Шумейка П.М., до суду надійшов відзив на позов, який обґрунтовано тим, що відсутні докази на підтвердження перебування на виконанні у відділі ДВС виконавчих листів, виданих на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-648/11 від 18.01.2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованості за кредитним договором від 05.07.2008 в розмірі 414 437,05 грн. 25.10.2021 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-648/11 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення документа до виконання та виправлення описки у виконавчому документі. У вказаній ухвалі зазначено, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув у вересні 2018 року. З огляду на вказане відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за вказаним рішенням суду. Звернуто увагу суду на той факт, що ОСОБА_3 , який був іпотекодавцем помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідач у 2014 році сплатила в рахунок погашення боргу за судовим рішенням 71 000 грн. Також зазначено про наявність рішення суду, яке набрало законної сили у справі № 357/7023/23, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором та яке перебуває у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області на примусовому виконанні (ВП 75815808). В рамках виконавчого провадження відповідач здійснює погашення боргу за кредитним договором. Зауважено, що оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у такому випадку застосуванню не підлягає. Вказано також про неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій та необхідність їх зменшення у випадку задоволення позову. Крім того, заявлено про порушення строків позовної давності, оскільки право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Щодо посилання позивача на позицію Касаційного цивільного суду у постанові від 07.08.2023 у справі № 752/9858/21, вказано про те, що правовідносини, які виникли у даній справі не є подібними, тому така позиція не повинна братись судом до уваги. Просить поновити процесуальний строк на подачу відзиву та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

03.04.2025 в судовому засіданні суд на місці ухвалив задовольнити клопотання представника відповідача, поновив строк на подання відзиву, приєднав відзив до матеріалів справи, витребував від канцелярії суду належним чином засвідчену копію постанови Київського апеляційного суду від 24.06.2024 у справі № 357/7023/23, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті 15.05.2025.

В матеріалах справи міститься належним чином засвідчені копії рішень першої та апеляційної інстанцій у справі № 357/7023/23.

08.04.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій підтверджено часткову сплату боргу на виконання судового рішення у справі № 2-648/11, однак залишок боргу становить 344 251,16 грн. Вказана сума стягнута в національній валюті, тому посилання представника відповідача на видачу кредиту в іноземній валюті є недоречними. Зауважено, що рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, однак з 2014 року воно не виконується. Підтверджено, що рішенням суду у справі № 357/7023/23 звернуто стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором, однак воно не може бути виконаним через наявність мораторію на період воєнного стану. Вказане рішення не передбачає стягнення грошових коштів та не виконується боржником. Зауважено, що строки позовної давності на території України зупинені з 12.03.2020 у зв`язку з карантином та воєнним станом. Просить задовольнити позов.

17.06.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на відповідь на відзив, в обґрунтування якого зазначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. В свою чергу позивач просить суд стягнути суму передбачену ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 23.02.2022, а з позовною заявою до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся 16.12.2024. Вважає, що переривання позовної давності можливе виключно в межах самої позовної давності. З огляду на вказане, позивачем пропущено строки позовної давності щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних згідно статті 625 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не надходила, позиція сторони позивача суду зрозуміла з поданих заяв по суті справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення, просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення суду.

Судом встановлено наступне.

05.08.2008 між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 64/2008, за умовами якого банк відкриває позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію з лімітом в сумі 50 000 доларів США строком до 04.08.2011 зі сплатою 18% річних, зобов`язання за яким позичальником не виконано.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АКБ «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань за кредитним договором.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2012 у справі № 2-648/11 задоволено позов АКБ «Східно-Європейський банк» та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 солідарно на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованість за кредитним договором № 64/2008 в сумі 413 431,16 грн та судові витрати в сумі 1 820 грн, всього 415 251,16 грн.

Вказане рішення набрало законної сили та 19.09.2012 видано виконавчі листи.

27.06.2014 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області замінено стягувача по справі № 2-648/11 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , а саме: АКБ «Східно-Європейський банк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

17.10.2014 ОСОБА_1 сплачено на рахунок ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» 71 000 грн, що сторонами визнається.

25.10.2021 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-648/11, яка набрала законної сили 10.11.2021, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення документа до виконання та виправлення описки у виконавчому документі.

У вказаній ухвалі суд дійшов висновку, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув у вересні 2018 року, при цьому заявник не звернувся до суду із заявою про видачу дубліката цього документа в межах вказаного строку, подавши її лише у травні 2021 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2023, частково зміненим постановою Київського апеляційного суду від 24.06.2024 у справі № 357/7023/23, частково задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором № 64/2008 від 05.08.2008 у розмірі 344 251 грн; звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 06.08.2008 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренко Ю.В., зареєстрованим в реєстрі за номером 3878, на належні ОСОБА_5 : житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами загальною площею 106,4 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м., з такими господарським будівлями та спорудами: сарай з прибудовою, сарай з погребом, колодязь за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 20291238); земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером :05:021:0049, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0889 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :05:021:0050, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно з Законом України «Про виконавче провадження». Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Код ЄДРПОУ ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Він Фінанс» - 38750239.

Судом в межах розгляду справи № 357/7023/23 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Вказане рішення набрало законної сили 24.06.2024 та видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні, ВП № 75815808.

В матеріалах справи міститься копія квитанції від 05.05.2025 про сплату ОСОБА_5 на рахунок органу ДВС коштів у розмірі 10 000 грн по справі № 357/7023/23.

При вирішенні справи суд зазначає наступне.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Частина 1 ст. 20 ЦК України встановлює, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу норми ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правилом ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Правовий аналіз положень ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст. 129-1 Конституції України).

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як встановлено судом, рішення суду від 18.01.2012 про стягнення з відповідачки суми заборгованості не виконане в повному обсязі, але на примусовому виконанні не перебуває, оскільки оригінал виконавчого листа втрачено, стягувачем ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» пропущено строк для пред`явлення документа до виконання та ухвалою суду від 25.10.2021, яка набрала законної сили 10.11.2021, відмовлено у задоволенні заяви стягувачу про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення до виконання.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.03.2019 у справі № 757/44680/15-ц висловив правовий висновок про правильне застосування норм права, згідно якого натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном. Конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Аналогічна позиція Верховним Судом висловлена у постановах по справах № 569/12918/16-ц від 02.09.2020 року, № 442/398/15-ц від 18.03.2020, № 390/880/16-ц від 11.12.2019, № 554/9126/20 від 13.03.2023 № 602/140/23 від 22.01.2025.

У постанові від 13.03.2023 по справі №554/9126/20 Верховний Суд також вказав, що пред`явлення кредитором, при існуванні задавненої вимоги, тільки позову про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються три проценти річних та інфляційні втрати, дозволяє кредитору обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, і яка забезпечує можливість боржнику заявити про застосування до неї позовної давності. Тобто складається доволі нерозумна ситуація: зі спливом позовної давності і неможливістю захисту задавненої вимоги кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу, що означає по суті виконання задавненої вимоги і без можливості боржнику заявити про застосування позовної давності до задавненої вимоги. Тому кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

Фактичні обставини цієї справи, за яких позивачу як стягувачу відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа та у поновленні строку для пред`явлення його до виконання, свідчать, що основна вимога позивача, яка виникла на підставі рішення суду, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, а тому між сторонами виникло натуральне зобов`язання, до якого не можуть бути застосовані положення ст. 625 ЦК України.

Отже факт не перебування виконавчого листа за основним борговим зобов`язанням на примусовому виконанні в органах виконавчої служби в сукупності з відмовою судом у задоволенні заяви позивача про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки вказана норма підлягає застосуванню лише за грошовим зобов`язанням, яке підлягає виконанню.

У зв`язку із цим вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак є безпідставними.

Належить зазначити, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників.

При цьому суд враховує не лише право стягувача, а й права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд, оскільки має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років міг розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення.

Таким чином, встановивши відсутність обов`язку відповідача перед позивачем у грошовому зобов`язанні за кредитним договором у зв`язку зі спливом часового проміжку, наданого законом для пред`явлення виконавчого листа до виконання, очевидним є відсутність правової підстави для стягнення з відповідача на користь позивача можливого похідного зобов`язання, передбаченого ст. 625 ЦК України.

Поряд з цим суд також враховує, що права правонаступника позичальника за кредитним договором № 64/2008 від 05.08.2008 захищені в межах розгляду іншої цивільної справи № 357/7023/23, в якій судовим рішенням звернуто стягнення на предмети іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором № 64/2008 від 05.08.2008 у розмірі 344 251 грн. Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні та відповідачем частково сплачені грошові кошти у рахунок погашення заборгованості.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини та норми чинного законодавства України в сукупності із правовими висновками Верховного Суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю.

У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» - відмовити.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду. Оскільки в судовому засіданні підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. Ю. Цуранов