Справа № 503/1140/25
Провадження № 2/503/688/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюка Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер :01:001:0586, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 розпочала передбачену ст. 118 ЗК України процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області №682-VII від 30 червня 2020 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області.

На виконання п.2 цього рішення ОСОБА_2 виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, після чого земельна ділянка була сформована та 02 березня 2021 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий номер :01:001:0586.

Однак, у зв`язку зі смертю, ОСОБА_2 не завершила приватизацію земельної ділянки.

Позивачка зазначає, що після смерті матері ОСОБА_2 вона прийняла спадщину та звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, однак нотаріус у видачі свідоцтва відмовила, через відсутність правовстановлюючих документів.

Рішенням Кодимської міської ради Подільського району Одеської області №5470-VІІІ від 05 червня 2025 року позивачці також було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки.

В підготовче засідання позивачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 виданого 31 березня 2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №489/02-14 від 01 серпня 2025 року встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 278/2021 року. На спадщину за заповітом, який посвідчений секретарем виконкому Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області 24 вересня 2008 року за реєстром № 68, 10 вересня 2021 року заявила ОСОБА_1 . 16 грудня 2022 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельні ділянки площею 4,0000 та 2,0075 га, які розташовані на території Лабушненської сільської ради Подільського району Одеської області.

Рішенням Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області №682-VII від 30 червня 2020 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області.

На виконання п.2 цього рішення ОСОБА_2 виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, після чого земельна ділянка була сформована та 02 березня 2021 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий номер :01:001:0586, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 02 березня 2021 року.

Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №621/02-14 від 21 листопада 2024 року встановлено, що нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності.

Рішенням Кодимської міської ради Подільського району Одеської області №5470-VІІІ від 05 червня 2025 року позивачці відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно пункту "г" ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту ст.118 Земельного кодексу України процедура приватизації земельної ділянки розпочинається з надання органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з ч.ч. 9, 10, ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом "а" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17 зазначено про можливість визнання судом в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Положеннями Земельного кодексу України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельну ділянку; виготовлення технічної документації на земельну ділянку; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж із суміжними землевласниками чи землекористувачами; одержання у встановленому порядку правовстановлюючого документу на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретну земельну ділянку не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

У разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємець має право звертатися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на землю на ім`я спадкоємця.

Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.

Предметом такого спору є визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок та права на одержання свідоцтва на право власності на земельні ділянки, приватизація яких була розпочата, але не завершена за життя спадкодавця.

Оскільки позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, спадщину останньої у передбаченому законом порядку вона прийняла, тому набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлій на підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України.

Таким чином, до складу спадщини увійшло, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому законом порядку та не завершила у зв`язку зі смертю.

Відповідний висновок узгоджується з правовими висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №350/67/15-ц, а також у постановах Верховного суду від 13.06.2018 року у справі №128/1911/15-ц, від 17.04.2019 року у справі №723/1061/17, від 29.08.2019 року у справі №554/1195/17, від 25.03.2020 року у справі №158/1672/17-ц та від 30.06.2020 року у справі №623/633/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер :01:001:0586 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області (раніше територія Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області), розпочатої відповідно до рішення Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області №682-VII від 30 червня 2020 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Повне рішення суду складено 02 вересня 2025 року.

Суддя Б.С. Сердюк