Справа № 489/2925/25
Номер провадження 2/489/2021/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» (далі - позивач або КП «Миколаївкомунтранс») до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 2475 грн. 69 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач, будучи споживачем комунальної послуги з вивезення твердих побутових відходів, з 01.06.2012 фактично почав користуватись комунальними послугами з вивезення твердих побутових відходів, які надавалися її виконавцем - КП «Миколаївкомунтранс», однак у період з 2012 року та станом на дату подання цього позову не звертавсь до відповідача для укладення договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів. На відповідача з 01.06.2012 р. за адресою: АДРЕСА_1 був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 та в зв`язку з фактичним наданням позивачем комунальної послуги та її споживанням Відповідачем нараховувалась плата на 1 особу. Відповідач частково здійснював оплату за надані КП «Миколаївкомунтранс» послуги з вивезення твердих побутових відходів, однак згідно із розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 адреса АДРЕСА_1 за період з 01.06.2012 по 31.01.2022 року сформувалась заборгованість перед Позивачем за фактично надані Позивачем та спожиті Відповідачем комунальні послуги з вивезення побутових відходів на загальну суму 2475,69 грн.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, вказала, що не укладала договір з позивачем про вивіз сміття. У неї нема сміття, а отже немає що вивозити. Окрім того, вона сортує сміття і відправляє у переробний відділ. Просила суд застосувати строк позовної давності.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.08.2011 № 909 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів у м. Миколаєві», КП «Миколаївкомунтранс» було визнано виконавцем послуг по вивезенню побутових відходів.

Таким чином, позивач є виконавцем комунальної послуги з вивезення побутових відходів, який починаючи з 2012 року безперервно здійснює надання послуг з вивезення побутових відходів на території м. Миколаєва відповідно до адміністративних меж, визначених органом місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.06.2012 р. за адресою АДРЕСА_1 на ім`я відповідача був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 та в зв`язку з фактичним наданням комунальної послуги та її споживанням нараховувалась плата.

Відповідач, будучи споживачем комунальної послуги з вивезення твердих побутових відходів, з 01.06.2012 фактично почав користуватись комунальними послугами з вивезення твердих побутових відходів, які надавались виконавцем - КП «Миколаївкомунтранс», однак у період з 2012 року до теперішнього часу не звертався до відповідача для укладення договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів.

Відповідно до довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 29.04.2025 відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 9.8 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 12/21 від 19.04.2007, зі змінами та доповненнями, на території міста Миколаєва впроваджено дві схеми збирання та вивезення відходів: контейнерний збір та ручне завантаження.

Оскільки відповідач проживає в житловому будинку індивідуальної забудови, надання послуги з вивезення побутових відходів за адресою її проживання: АДРЕСА_1 здійснюється спеціальними автотранспортними засобами за безконтейнерною схемою шляхом ручного завантаження.

Розрахунок щомісячної вартості послуги з вивезення твердих побутових відходів на одного мешканця становив:

- з 01.06.2012 по 04.05.2014 3,60 куб. м. /рік (норма утворення побутових відходів на одного мешканця на рік, яка затверджена Рішенням ВК ММР від 25.07.2008 № 1562) х 39,80 грн./куб. м. (тариф, встановлений Рішенням № 1919 від 24.10.2008) / 12 міс. = 11,94грн./міс.;

- з 05.05.2014 по 14.04.2015 14,87 грн./міс.;

- з 15.04.2015 по 30.06.2018 18,30 грн./міс.;

- з 01.07.2018 по 15.04.2019 30,11 грн./міс.;

- з 16.04.2019 по 29.02.2020 33,85 грн./міс.;

- з 01.03.2020 по 31.01.2022 37,02 грн./міс.

Згідно положень ч. 1 ст. 35-1 ЗУ Про відходи (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 ЗУ Про житлово-комунальні послуги до комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку не суперечить чинному законодавству.

Споживачі, які фактично користуються послугами з вивезення твердих побутових відходів, мають право звернутись до КП «Миколаївкомунтранс» для укладення відповідного договору.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги. Споживач щомісяця вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги).

З історії фінансового стану послуг абонента ОСОБА_1 за період з 01.06.2012 по 31.01.2022, останній має заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів, яка у загальному розмірі становить 2475,69 грн.

Окрім того, відповідач просив суд застосувати до даних вимог строк позовної давності.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст.264ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Відповідно до ст.267ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас у п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину .

Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідно до якого Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений пунктом 12, набрав чинності 02.04.2020 р.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до статті 29Закону України"Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2,і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10березня 2020р. установлено з 12 березня 2020 р. на усій території України карантин.

Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами КМУ №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 від 17.02.2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021, №630 від 27.05.2020.

Постановою № 630 від 27.05.2020 Кабінет Міністрів України вніс зміни, зокрема, до постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якими передбачено, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31 серпня 2022 року.

Крім того, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№64/2022) воєнний стан було запроваджено з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його було продовжено.

За такого, до вимог позивача про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.06.2012 по 31.01.2022 необхідно застосувати наслідки спливу строку позовної давності, а саме відмовити в частині вимог про сплату боргу до 01.03.2017 року на суму 689,95 грн.

Оскільки відповідач покладені зобов`язання щодо оплати за надані послуги з вивезення побутових відходів належним чином не виконує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково за період з 01.03.2017 по 31.01.2022 у розмірі 1785,74 грн.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2184,10 грн.

Керуючись ст. ст.89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів за період з 01.06.2012 по 31.01.2022 за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 1785 грн. 74 коп. (одна тисяча сімсот вісімдесят п`ять гривень 74 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2184 грн.10 коп. (дві тисячі сто вісімдесят чотири гривень 10 копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Миколаївкомунтранс», , поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, адреса: 54034, м. Миколаїв, вул. Кузнецька, 199.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.09.2025.

Суддя В. В. Кокорєв