Єдиний унікальний номер судової справи: 490/9459/24
Номер провадження: 22-з/812/83/25 Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
02 вересня 2025 року м. Миколаїв Справа №490/9459/24
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Самчишиної Н.В.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», подану представником адвокатом Кириченко Ольгою Миколаївною, про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката в Миколаївському апеляційному суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення грошового зобов`язання,-
23 жовтня 2024 року ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення грошового зобов`язання.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2025 року позов ТОВ «Брайт Інвестмент» задоволено.

Стягнуто на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 1 712,16 доларів США - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Стягнуто на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1211 грн 20 коп. судового збору з кожного.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Іваночко Ю.А., оскаржила його в апеляційному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу від 12 червня 2025 року директорка ТОВ «Брайт Інвестмент» Кириченко О.М., не погодившись з доводами скарги, посилаючись на їх необґрунтованість, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. У цьому ж відзиві зазначила, що у справі, що переглядається, товариство очікує понести витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Іваночко Ю.А., залишено без задоволення, а рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 01 квітня 2025 року залишено без змін.

11 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» директорка ТОВ «Брайт Інвестмент» Кириченко О.М. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк для подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача додано:

-договір № 01/05-23 про надання правової допомоги від 01 травня 2023 року, укладеного між директором ТОВ «Брайт інвестмент» Кириченко О.М, та адвокатським бюро «Юлії Чміль», згідно якого вартість наданих юридичних послуг Бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, відповідно до тарифів вказаних в Додатку № 1 до договору та виставляє клієнту відповідний рахунок;

- додаток № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1240121 від 20 травня 2025 року адвоката Чміль Ю.В.;

- акт про надання правової допомоги № 21 до Договору № 01/05-23 про надання правової допомоги від 08 серпня 2025 року, складений та підписаний сторонами. За змістом цього Акту, адвокатське бюро «Юлії Чміль» надало Товариству юридичні послуги у справі №490/9459/24, що розглядалася в Миколаївському апеляційному суді, вартість яких ґрунтується на тарифах, погоджених в Додатку № 1 до Договору, на загальну суму 11 000 грн та включає в себе: ознайомлення з матеріалами справи за наданими клієнтом пакетом документами, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспектив справи 4 години на 6 000 грн; складання відзиву на апеляційну скаргу - 3 години 5 000 грн.

У заяві представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Іваночко Ю.А. заперечуючи проти заявленого представником позивача у відзиві на апеляційну скаргу орієнтованого розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн з мотивів, як безпідставності, так і необґрунтованості та неспівмірності, просив заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» залишити без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Вказаний висновок викладено у постанові (додатковій) Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 447/3950/21 (провадження № 61-11490св23).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 270 в редакції Закону № 4508-IX від 18 червня 2025 року, що набрала чинності 16 липня 2025 року).

Відповідно до положень частини восьмої статті 141 ЦПК України докази витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Ураховуючи, що у відзиві на апеляційну скаргу, який поданий 12 червня 2025 року, представником позивача було заявлено про компенсацію витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом цієї справи, постанова суду апеляційної інстанції прийнята 04 серпня 2025 року, а заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з доказами їх понесення подана 11 серпня 2025 року, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявник не пропустив процесуальний строк, встановлений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

За такого, заява заявника про поновлення пропущеного строку та заперечення представника відповідача про пропуск такого строку позивачем не заслуговують на увагу.

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану представником позивача на стадії апеляційного перегляду справи, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем були надані докази надання йому адвокатом правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 11 000 грн, а саме: договір про надання правничої допомоги від 01 травня 2923 року з додатком № 1 до договору, ордер адвоката Чміль Ю.В. на представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції серії АЕ №1240121, акт про надання правової допомоги №21 від 08 серпня 2025 року про отримання наданих послуг адвоката Чміль Ю.В., що включає в себе: ознайомлення з матеріалами справи за наданими клієнтом пакетом документами, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспектив справи 4 години на 6 000 грн; складання відзиву на апеляційну скаргу - 3 години 5 000 грн.

В заяві представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Іваночко Ю.А. вважав вказані витрати необґрунтованими та неспіввісними з обсягом виконаної адвокатом роботи.

Колегія суддів вважає, що ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у справі яка розглядається, є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді апеляційної інстанції та досягнення обумовленого між сторонами позитивного результату.

У зв`язку із цим, апеляційний суд бере до уваги, що на стадії апеляційного розгляду справи правова позиція позивача вже була сформована, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано.

Звертаючись до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач вказував, що поніс їх у сумі 11 000 грн.

Визначаючи їх розмір, суд апеляційної інстанції враховує складність справи, яка відноситься до категорії нескладних та таких, відносно яких сформована тривала та стала практика щодо розв`язання спору, тривалість розгляду справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг) та співмірність таких робіт.

Апеляційний суд вважає, що заява відповідача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в частині стягнення 11 000 грн не відповідає критерію розумності, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування, з огляду на обставини цієї справи, матиме надмірний тягар.

Аналізуючи відзив, складений представником позивача - адвокатом Чміль Ю.В., на предмет складності, складність справи, яка відноситься до категорії нескладних та таких, відносно яких сформована тривала та стала практика щодо розв`язання спору, тривалість розгляду справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг) та співмірність таких робіт, враховуючи критерій розумності, колегія суддів вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції не є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, а тому заявлені ним витрати підлягають частковому задоволенню на суму 3000 грн та стягненню з відповідачів порівну у розмірі по 1 500 грн з кожного.

Керуючись статтями 141, 270, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення грошового зобов`язання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» () витрати на професійну правничу допомогу, понесені суді апеляційної інстанції у сумі по 1 500 грн з кожного.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку і випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повна додаткова постанова складена 02 вересня 2025 року.