справа № 489/530/25
провадження №2-с/489/120/25
УХВАЛА

про скасування судового наказу

01 вересня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №489/530/25 (провадження №2-н/489/148/25) за заявою Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення з боржника 1 - ОСОБА_1 та боржника 2 - ОСОБА_2 ,

встановив:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування вищевказаного судового наказу.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 31.01.2025 Ленінським районним судом міста Миколаєва винесено судовий наказ яким з неї та ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" стягнуто борг за спожиті послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.11.2020 по 23.01.2025 в сумі 26800,96 грн. та судовий збір у розмірі по 242,24 грн.

З судовим наказом не згодна, та просить його скасувати, посилаючись на те, що заявлений до стягнення розмір заборгованості визначено невірно.

Дослідивши заяву, додані до неї документи та матеріали справи №489/530/25 (провадження №2-н/489/148/25), суд приходить до наступного.

Так, 31.01.2025 Ленінським районним судом міста Миколаєва було винесено судовий наказ по справі №489/530/25 (провадження №2-н/489/148/25) яким з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" стягнуто борг за спожиті послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.11.2020 по 23.01.2025 в сумі 26800,96 грн. та судовий збір у розмірі по 242,24 грн.

ОСОБА_1 категорично не згодна із сумою заборгованості, яка на підставі виданого судового наказу підлягає стягненню з неї, посилаючись на те, що заявлений до стягнення розмір заборгованості визначено невірно.

Відповідно до частин першої, другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу має містити, зокрема, зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, копію судового наказу та заяви про його видачу з додатками, які були відправлені на її адресу 06.02.2025, заявник не отримала. Зі змісту заяви убачається, що про існування вказаного судового наказу вона дізналась лише 09.08.2025 після блокування її банківської картки. Із заявою про скасування судового наказу звернулась 21.08.2025, тобто у встановленні чинним законодавством строки.

Відповідно до частини третьої статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що за судовим наказом було стягнуто борг, з яким ОСОБА_1 категорично не згодна, суд приходить до висновку про наявність спору та підстав для скасування судового наказу.

Керуючись статтями 136, 170, 171 ЦПК України,

ухвалив:

Судовий наказ по справі №489/530/25 (провадження №2-н/489/148/25) за заявою Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення з боржника 1 - ОСОБА_1 та боржника 2 - ОСОБА_2 скасувати.

Роз`яснити Міському комунальному підприємству "Миколаївводоканал" право на звернення із тими самими вимогами до суду в позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 01.09.2025.

Суддя І.В. Коваленко