Провадження № 2/337/2409/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Котляр А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТРАУ НУТРИШИН Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поставки,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2025 року представник позивача ТОВ «ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА» адвокат Сидоренко В.А. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17.04.2018 року між сторонами був укладений договір поставки, за яким позивач виробник комбікормової продукції постачав ОСОБА_1 продукцію виробничо-технічного призначення. На виконання договору відповідач прийняв від позивача товарів на суму 3 131 543, 40 грн. Загальна сума сплачених коштів за договором склала 2 972 419, 90 грн. Таким чином, заборгованість складає 159 123, 50 грн.

Просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором поставки в сумі 159 123, 50 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з наступних обставин.

Відповідно до ст.19 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються справи що виникають з цивільних земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором поставки №55/18/27Н від 17.04.2018 року, згідно якого:

1.1.В терміни та на умовах, що визначені цим договором, ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується передати у власність ПОКУПЦЯ продукцію виробничо-технічного призначення, а ПОКУПЕЦЬ зобов`язується прийняти Товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену Договором.

1.2.Предметом Договору є Товар, який належить - ПОСТАЧАЛЬНИКУ на праві власності на момент укладення Договору.

1.3.Сторони погодили, що всі поставки Товару, які здійснені у межах даного Договору ПОСТАЧАЛЬНИКОМ ПОКУПЦЮ, вважаються такими, що здійснені на умовах даного Договору навіть тоді, коли посилання на даний Договір не здійснено у документі, яким підтверджується передання Товару.

У пункті 10.1 сторони погодили, що вирішення спорів здійснюється господарським судом відповідно до чинного законодавства України.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини перша та друга статті 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України).

Отже, суб`єктом підприємницької діяльності за договором поставки має бути продавець (постачальник). Вимоги наявності такого статусу для покупця немає. Покупець має право використовувати товар, отриманий за договором поставки, у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов?язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням.

Згідно з частиною першою статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності в порядку, встановленому законодавством.

Під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність) (ч.ч. 1 і 2 ст. 3 ГК України).

За змістом положень ч.ч. 1 і 3 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу (правові норми про державну реєстрацію суб`єкта господарювання). Громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

У ст. 26 ЦК України закріплено про те, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Правовими нормами ст. 51 ЦК України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур, за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з дня народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа-підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною правоздатністю і дієздатністю, та не обмежує їх. Правовий статус «фізична особа-підприємець» надає людині з повною цивільною дієздатністю право займатися підприємницькою діяльністю. Набуття такого статусу не позбавляє людину, як учасника суспільних відносин, статусу фізичної особи. Цивільні права й обов`язки фізичної особи набуваються і здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Отже, суб`єктом за договором поставки має бути продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність. Покупець має право використовувати товар, отриманий за договором поставки, у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних із особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням. За вказаним договором покупцем також може бути фізична особа, яка не здійснює підприємницької діяльності.

Підставою цього позову є відносини між сторонами спору, які виникають з договору поставки продукції виробничо-технічного призначення для цілей, не пов?язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням.

З огляду на викладене, спірні правовідносини є господарсько-правовими, оскільки пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності, тому заявлені позивачем позовні вимоги, які пов`язані з виконанням зобов`язань за договором поставки, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства, тому суддя прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі вимог пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Згідно з ч.5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суддя повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись ст.186 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТРАУ НУТРИШИН Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поставки.

Роз`яснити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТРАУ НУТРИШИН Україна», що вирішення спору має відбуватися за правилами господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя: А.М. Котляр