Номер провадження 2/205/521/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу №205/11511/24 за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Тернополі померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно. Позивач та її сестра ОСОБА_2 є спадкоємицями першої черги. ОСОБА_2 спадщину не прийняла. ОСОБА_1 23.07.2023 року звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сахової М.А. з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері. 27.07.2023 року постановою приватного нотаріуса відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії через пропуск позивачем строку прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк прийняття спадщини пропущено нею через поважні причини, а саме після початку повномасштабного російського вторгнення в Україну та бойові дії в м. Маріуполі, позивачу з матір`ю довелося виїхати до міста Тернополя, стрес викликав погіршення здоров`я, після смерті матері ОСОБА_1 перебувала в дуже пригніченому стані і не могла через пережиті життєві події звернутися до нотаріуса та вирішувати питання щодо спадкування.

На підставі викладеного просить надати їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з дати набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2024 року справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

03.12.2024 року матеріали справи надійшли до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду й відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.01.2025 року витребувано докази.

13.02.2025 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позов, у якому заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що спадкодавець ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач звернулася до нотаріуса лише 23.07.2023, тобто більше року (13 місяців) з моменту смерті спадкодавця, а до суду позивач звернулася 03.09.2024, тобто ще більше року (близько 14 місяців), що в сукупності складає 2 роки і три місяці. Позивач, як вбачається зі змісту позовної заяви знаходилась у дуже пригніченому моральному та психологічному стані. Матеріали справи не містять доказів обставин, на які позивач посилається у своїй позовній заяві, тобто довідки та/або висновки з лікувальних закладів про перенесенні психологічні стреси, тощо у період з 25.06.2022 по 03.09.2024. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, позивач пропустила відповідний строк для прийняття спадщини з підстав, які не передбачені встановленим вимогам діючого законодавства України щодо поновлення такого строку в суді. Оскільки позивачем не доведено поважність причини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду, постановленою 21.05.2025 року без оформлення окремого документа, підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернеця В.М. надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов просить задовольнити.

Представник Маріупольської міської ради Донецької області у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У відзиві на позов просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У ході судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернополі померла мати позивача ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У спадкодавця є дві доньки: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Відповідно до Наказу № 376 від 28.02.2025 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» з 20.05.2022 року м. Маріуполь Маріупольської міської територіальної громади є тимчасово окупованою російською федерацією території України.

Згідно з відповіддю Мінсоцполітики від 18.02.2025 року ОСОБА_3 з 12.04.2022 року перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач 26.07.2023 року звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сахової М.А. Постановою приватного нотаріуса від 26.07.2023 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та не надано доказів проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру станом на 17.01.2025 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, отже, ОСОБА_2 у встановлений законом строк також не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1218 цього кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Проте Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 24.02.2022 року на території України 24 введено воєнний стан, який триває станом на дату ухвалення судом даного рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» у п. 3 було встановлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 24.06.2022 року було змінено вищевказаний пункт та встановленого, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Тобто, за загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини, що становив 6 місяців з дня відкриття спадщини, продовжується на 4 місяці.

Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячний строк сплив 25.12.2022 року, а відповідно до зазначених вище положень, продовжено на чотири місяці, тобто строк прийняття спадщини після її смерті сплив 04.04.2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звернувшись з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у липні 2023 року, пропустила строк на її прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У постанові Верховного Суду від 14.08.2024 року по справі № 537/3556/22 зроблено висновок, що оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 року у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 року у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 року у справі № 450/1383/18, від 17.08.2023 року у справі № 626/274/22.

Також у постанові Верховного Суду від 14.08.2024 року по справі № 537/3556/22 зауважено щодо нечіткості норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану (Постанова Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року, якою було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, Постанова Кабінету Міністрів України № 719 від 24.06.2022 року, якою змінено вказану норму та обмежено можливість зупинення такого строку чотирма місяцями), на обмеження протягом певного часу доступу до державних реєстрів.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Враховуючи введення в Україні воєнного стану, вимушене переселення позивача у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю через збройну агресію рф проти України, окупацією міста, у якому мешкала позивач, нечіткість норм щодо перебігу строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання причини пропуску ОСОБА_1 строку прийняття спадщини після смерті матері поважною та визначення їй додаткового строку тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_3 .

Отже, суд задовольняє позов ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Враховуючи, що в позові ОСОБА_1 не просить стягнути з відповідача судовий збір, та виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку, що судовий збір слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 1216-1218, 1220, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 79-81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк тривалістю в три місяця з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати ОСОБА_1 зі сплати судового збору покласти на неї.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко