Провадження № 2-о/204/47/25 р.
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

03 липня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю заявниці ОСОБА_1

за участю представника заявниці Міронова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства.

Представником Міністерства оборони України подано до суду клопотання про залишення заяви без розгляду, так як вона не може розглядатися в порядку окремого провадження на підставі існування спору про право.

Заявником було подано до суду пояснення по справі, відповідно до яких вона вказує, що між заявником та Міністерством оборони України не виникло жодних правовідносин, а відтак не виникло жодного спору правового характеру.

Заявниця та її представник в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання.

Представник Міністерства оборони України, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України у п. 1постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 3 цієї Постанови у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є зміст суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною 6 статті 294 ЦПК України також визначено, що, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд зазначає, що Міністерство оборони України є лише одним із суб`єктів призначення і виплати одноразової грошової допомоги, а не потенційним отримувачем такої допомоги.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Під час розгляду справи судом не встановлено, що у померлого є інші спадкоємці, які звертались до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини або до відповідних органів із заявами про отримання одноразової грошової допомоги, тощо. Представником Міністерства оборони України вказане не спростовано.

У той же час, суд звертає увагу на те, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, при цьому, встановлення юридичного факту передує виникненню вказаних прав.

При цьому, в межах вказаного провадження розглядається лише встановлення факту батьківства, який жодною особою не заперечується та не оспорюється.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 205/6338/21 викладено висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постанові від 07.02.2024 у цивільній справі № 545/844/23 Верховний Суд дійшов висновку, що існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним, при цьому необхідність встановлення факту родинних відносин для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору.

Таким чином, норми процесуального права передбачають встановлення наявності спору про право, а не припускати його можливість. Однак, представником Міністерства оборони України не наведено достатніх доводів на підтвердження наявності спору про право, у зв`язку з чим відсутні підстави для залишення заяви про встановлення факту батьківства на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України без розгляду, а тому, відмовляє у задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, ст. 260, ст. 294 ч. 6, ст. 315 ч. 4 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника Міністерства оборони України про залишення без розгляду заяви про встановлення факту батьківства - відмовити.

Ухвала суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

Суддя В.В. Самсонова