У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

29 липня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій незаконними, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві, в якому просить суд

- визнати дії працівників Управління патрульної поліції у м. Києві, вчинені щодо позивача 23.05.2024 інспекторами Ковальчуком С.А. та Рибчинським Б.С. , незаконними.;

- зобов`язати Управління патрульної поліції у м. Києві відшкодувати моральну шкоду в розмірі 35 000 грн.

- зобов`язати Управління патрульної поліції у м. Києві спростувати недостовірну інформацію, викладену у відповіді ОСОБА_2 про здійснення позивачем незаконного перевезення пасажирів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2025 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (ст.46 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ст. 47 ЦПК України).

Відповідно до ст.80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно ч.1 ст.89 ЦК України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями (частина 1 статті 96 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.95 ЦК України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Тобто, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Згідно з частиною першою ст.13 Закон України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої ст.15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції. Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, зокрема, Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України, який створюється, реорганізується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра Внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції.

Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом згідно з щорічним кошторисом видатків, передбачених для Національної поліції України.

Отже, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не є юридичною особою, а входить до структури Департаменту патрульної поліції та не може бути відповідачем у цій справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №289/865/21.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Отже, позивачем пред`явлено позов до відокремленого підрозділу, який в силу положень ст.95 ЦК України не є юридичною особою, а отже, не наділений цивільною-процесуальною дієздатністю, у зв`язку з чим не може виступати стороною у цивільному процесі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14.06.2021 у справі № 760/32455/19 положення "заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору. Від імені юридичних осіб має право виступати тільки керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила. Справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки відповідач Управління патрульної поліції у м. Києві не є юридичною особою та не наділений цивільною процесуальною дієздатністю, суд дійшов до висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити, оскільки позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом порушеного права, пред`явивши позов до належного відповідача на загальних підставах.

Керуючись статтями 2, 19, 186, 258, 260, 273, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій незаконними, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова