ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/4567/24 Головуючий у першій інстанції Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/875/25 Доповідач Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Воронцової Л.В.

суддів: Кутурланової О. В.

Склярської І.В.

учасники справи :

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Косей Катерина Віталіївна,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Літвінова Тетяна Володимирівна,

розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасниківи в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Косей Катерина Віталіівна, на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 червня 2025 року, постановлену суддею Хомик І.І. , у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

На стадії судового розгляду справи у травні 2025 року від представника відповідача адвоката Літвінової Т.В. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення проходження її довірителем військової служби, оскільки відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, що підтверджується Витягом із наказу № 129 від 06.05.2025 року про те, що ОСОБА_2 з 06 травня 2023 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 червня 2025 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку до закінчення проходження військової служби відповідачем ОСОБА_2 .

Задовольняючи клопотання представника відповідача адвоката Літвінової Т.В. про зупинення провадження у справі суд виходив із приписів пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України щодо обов`язку суду зупинити провадження у справі, врахувавши надані стороною відповідача докази на підтвердження проходження ОСОБА_2 військової служби у складі Збройних Сил України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Косей К.В., подала апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність судового рішення.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 визначено головуючого суддю (суддю- доповідача) Воронцову Л.П., склад колегії суддів : Кутурланова О.В., Склярська І.В.

Ухвалою від 04.07.2025 відкрито провадження у справі, витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою від 25.08.2025 справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, інформацію про дату розгляду справи 01.09.2025 розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Аргументи учасників справи

В обґрунтування скарги скаржник посилалася на те, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що для зупинення провадження у справі необхідно надати не лише загальні довідки про службу, а й документ, який би достовірно підтверджував, що військова частина дійсно перебуває в зоні бойових дій чи виконує бойові завдання, наголошував, що належним письмовим доказом є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, або інший офіційний документ, що вказує на реальну неможливість брати участь у процесі. Інші документи (довідки, листи з військової частини) є недостатніми доказами. У клопотанні представника відповідача й доданих документах (витяг із наказу № 129 від 06.05.2025 року та довідці військової частини НОМЕР_1 №5445 від 24.04.2025 року) відсутня інформація, яка б свідчила, що відповідач фактично перебуває в умовах, що унеможливлюють його участь у справі (відрядження в зону бойових дій, виконання бойових завдань), наданих документів недостатньо для встановлення факту участі відповідача у виконанні бойових завдань. Жоден із них не містить інформації про переведення військової частини НОМЕР_1 на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій.

Скаржник зазначає, що відповідач активно брав участь у судовому процесі через адвоката-представника ОСОБА_3 , подавав відзив на позов, заперечення, клопотання, що свідчить про можливість його контакту з судом через адвоката і вказує на те, що відповідач може повноцінно брати участь у судовому процесі, і це жодним чином не обмежує його процесуальних прав. Наявність представника у відповідача забезпечує можливість ефективного захисту інтересів сторони.

Апелянт вказує, що увалене судове рішення порушує принцип пропорційності та розумності строків , права на справедливий суд . Вона потребує безперервного матеріального утримання, оскільки є непрацездатною у зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років і не отримує інших джерел доходу. Відтермінування стягнення аліментів на невизначений час порушує її право на належне утримання та інтереси малолітніх дітей.

Зазначає, що відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та практики ЄСПЛ, надмірні затримки у справах, що стосуються аліментів/утримання, є неприпустимими, адже йдеться про базові потреби. Відповідно, зупинення справи без належного обґрунтування може стати порушенням права на ефективний судовий розгляд у розумні строки.

Зупинення провадження у справі суперечить інтересам малолітніх дітей та призведе до порушення права дружини-матері на своєчасне отримання коштів на утримання під час догляду за малолітньою дитиною, зволікання та невиправданої затримки процесу без достатньої підстави. Матеріали справи свідчать про реальну можливість відповідача брати участь у процесі:

Просила скасувати ухвалу суду про зупинення провадження у справі, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Фактичні обставини справи

В провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно витягу із наказу № 129 від 06.05.2023 року та довідки Форми 5 військової частини НОМЕР_1 №5443 від 24.04.2025 року ОСОБА_2 з 06 травня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант Куйко А,С, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 06.05.2023 року по теперішній час.

Представником відповідача адвокатом Літвіновою Т.В. заявлено клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із перебуванням її довірителя у лавах Збройних Сил України до закінчення проходження ним військової служби.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції послався на положення процесуального закону, що регулює дане питання, та на те, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України .

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто, інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України може бути застосована судами під час вирішення питання про зупинення провадження у справі з метою захисту процесуальних прав учасника цивільного процесу, який є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Сторона у справі може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі №852/2а-2/24).

Обґрунтовуючи своє клопотання про зупинення провадження у справі представник відповідача вказав, що останній перебуває на службі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, що підтверджується витягом із наказу № 129 від 06.05.2023 року та довідкою військової частини НОМЕР_1 №5443 від 24.04.2025 року.

Відповідно до Довідки Форми 5 Міністерства оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Код НОМЕР_2 , №5443 від 24.04.2025, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 06.05.2023 по теперішній час. Довідка видана для пред`явлення до Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), АДРЕСА_1 від 06 травня 2023 п.65 солдата ОСОБА_2 призначено навідником 4 Аеромобільного відділення 3 Аеромобільного взводу 8 Аеромобільної роти 2 Аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 06.05.2023 року зараховано до списків особливого складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно записів у військовому квитку Серія НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ОСОБА_2 з 06.05.2023 перебуває у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідника, з 08.10.2024 -санітарного інструктора.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і наразі триває.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Збройні Сили України" Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що військове формування - це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" прийнято рішення Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" визначено, що призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Згідно із пунктом 2.9.4.3. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 07 квітня 2017 року, яка діяла на момент розгляду справи судом першої інстанції та подачі представником відповідача довідки за формою № 5, військовослужбовцям і працівникам Збройних Сил України та членам їх сімей для підтвердження факту перебування на військовій службі (роботі) можуть видаватися довідки за формами 5, 6 (додатки 24, 25) для подання за місцем вимоги. Будь-які інші формалізовані довідки, у тому числі щодо того, що військова частина або сам військовослужбовець виконує бойові завдання у зоні бойових дій Інструкцією з діловодства ЗСУ не передбачені.

Норми Закону про правовий режим воєнного стану, Закону про оборону, Закону про ЗСУ, Закону про військовий обов`язок та службу, Закону про мобілізацію з точки зору їх взаємозв`язку вказують на те, що введення на території всієї України Указом Президента воєнного стану для забезпечення відсічі та стримування агресії російської федерації, зокрема можливостями ЗСУ, передбачає, що настає особливий період під час якого, у тому числі здійснюється мобілізація, що має забезпечувати готовність, у тому числі всього складу ЗСУ, до ефективного здійснення цього завдання. У зв`язку з цим відповідно до прямого змісту наведених норм ЗСУ з оголошенням Указом воєнного стану на всій території України починає функціонувати на всій території України в умовах особливого періоду, який передбачає переведення ЗСУ у повному складі на території усієї України на воєнний стан, зокрема організацію і штат воєнного часу. Відповідно, будь-який військовослужбовець в Україні, мобілізований до ЗСУ, який здійснює військову службу у конкретній військовій частині під час воєнного стану, введеного Указом, є таким, що перебуває у штаті воєнного часу ЗСУ, які переведені на воєнний стан.

Залучення військовослужбовця, який проходить військову службу у лавах ЗСУ, до бойових дій у певному районі таких дій є результатом виконання зазначеної функції ЗСУ та наслідком введення воєнного стану, запровадження особливого періоду та результатів мобілізації. Однак воно не визначає переведення ані військовослужбовця, ані частини, у якій він служить, ЗСУ загалом на організацію і штат воєнного часу, на воєнний стан, бо є наслідком, а не першопричиною у цьому контексті.

Відповідно до пункту 252 розділу XIV Порядку (Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 ) військовослужбовець може перебувати у військовій частині ЗСУ, яка не задіяна до ведення воєнних (бойових) дій, але це не означає, що він з метою виконання завдань оборони України не може бути оперативно відряджений до іншої військової частини, яка задіяна у відповідних діях. В цьому й полягає одна зі складових функціонування ЗСУ в умовах особливого періоду, що є наслідком запровадження воєнного стану на території всієї України.

Тому, з урахуванням процесуальних прав військовослужбовця, у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України мова йде саме про переведення ЗСУ на воєнний стан, а не про перебування у районі воєнних (бойових) дій та участі у цих діях відповідної особи. Ця норма процесуального права не містить виключень щодо ситуацій, коли здійснення конкретних завдань військовослужбовцем, який перебуває на військовій службі у військовій частині ЗСУ під час воєнного стану, об`єктивно не перешкоджають йому приймати участь у судових засіданнях. У цьому випадку, до внесення змін у процесуальне законодавство, використання відповідним військовослужбовцем свого права, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, залежить від його волевиявлення.

Враховуючи зазначене та повноваження командира військової частини, які випливають, зокрема, з абзацу першого частини першої статті 3 Закону про правовий режим воєнного стану, він наділений повноваженнями видавати довідки за формою № 5, передбаченою Інструкцією з діловодства ЗСУ, про проходження військовослужбовцем військової служби у ЗСУ. А факт дії введеного Указом воєнного стану та пов`язаного з ним особливого періоду вказує на те, що у цей період ця довідка є достатнім, допустимим та належним доказом перебування цього військовослужбовця у складі ЗСУ, які переведені на воєнний стан.

Водночас не тільки довідка за формою № 5 , надана суду представником відповідача, є відповідним доказом, але і відомості із військового квитка ОСОБА_2 , витяг із наказу № 129 від 06.05.2023 року жодним чином не протирічать підтвердженню факту перебування військовослужбовця ОСОБА_2 у складі ЗСУ.

Суд першої інстанції у цій справі не встановив, а позивач не довела, що надана представником відповідача довідка за формою № 5 та витяг із наказу № 129 від 06.05.2023, відомості із військового квитка ОСОБА_2 не відповідає вимогам Інструкції з діловодства ЗСУ, зокрема її додатку № 24.

Отже, з долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що ОСОБА_2 з 06 травня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З огляду на вище зазначене доводи апеляційної скарги про те, що відсутні докази перебування відповідача в зоні бойових дій, не виконує бойові завдання в районах ведення бойових дій, являються безґрунтовними та спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач скористався правовою допомогою і приймає участь у справі через свого представника адвоката Літвінову Т.В., тому його права не будуть порушені підлягають відхиленню, оскільки відповідно до приписів частини 3 статті 252 ЦПК України суд не зупиняє провадження у справі у випадках, встановлених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника , тоді як провадження у цій справі зупинено на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Посилання скаржника на те, що зупиненням провадження у справі будуть порушені права малолітніх дітей та її, як дружини, яка потребує матеріальної підтримки не заслуговують на увагу, тому що аліменти на дітей вже стягнуто за рішенням суду, що сторона позивача не заперечує. Крім того, ЦПК України не ставить обов`язок суду щодо реалізації процесуальної норми пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України у залежність від предмета спору, характеру правовідносин сторін, з яких він виник.

За таких обставин є правильними та вмотивованими висновки суду першої інстанції, що відповідачем повністю доведена та обставина, що він, будучи стороною у справі, перебуває на військовій службі у складі військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, яка переведена на воєнний стан (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) на виконання Указу Президента України "Про введення воєнного стану" від 24 лютого 2022 року № 64/2022.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини, які є підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі, та керуючись імперативною нормою цивільного процесуального законодавства, дійшов законного та обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних та достатніх доказах і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Апеляційний суд зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом, та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, здійснене судом відповідно до вимог процесуального закону, тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Косей Катерина Віталіївна, залишити без задоволення, а ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 червня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01.09.2025.

Головуючий Л.П.Воронцова

Судді : О.В. Кутурланова

І.В. Склярська