Справа № 165/3188/25
Провадження № 2-н/165/397/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Василюк А.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки

встановив:

01 вересня 2025 року ОСОБА_2 через систему Електронний суд, звернулася до Нововолинського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 .

У поданій заяві просить суд стягувати з боржника ОСОБА_2 у свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу). У заяві зазначає, що вона розлучилася з ОСОБА_2 і їх спільна дочка перебуває на її утриманні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з викладеного, наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Згідно ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.4, п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Доказів, що дитина проживає разом з заявником (стягувачем) суду не надано.

З огляду на викладене, заявником не підтверджено обставин та не надано безспірних доказів проживання дитини разом з заявником.

Також, заявник при подачі заяви через Електронний суд не надав суду докази надсилання заяви з додатками боржнику через Електронний суд чи засобами поштового зв`язку, що передбачено ч.1 ст.177 ЦПК України (заява подана через ).

Виходячи з наведеного, не зважаючи на те, що в Розділі ІІ "Наказне провадження" не зазначено обов`язку надавати суду докази надіслання боржнику копії заяви та додатків до неї в разі подання документів в електронній формі, даний обов`язок кореспондується згідно з ч.2 ст.19 ЦПК України, п. 4 ч. 3 ст. 161 ЦПК України, ч. 2 ст. 169 ЦПК України, а тому норми ч.1 ст.177 ЦПК України застосовуються (розповсюджуються) і на Розділ ІІ "Наказне провадження" при подані заяви в електронній формі.

Залишення судом заяви про видачу судового наказу без руху із наданням стягувачу строку на усунення недоліків заяви процесуальним законом не передбачено.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.163, ст.165 ЦПК України

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Суддя підпис А.В. Василюк