Справа № 462/5257/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Деми К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 27.02.2025 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 306. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2025 року. Від спільного подружнього життя дітей не має. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. За час перебування у шлюбі мало місце психологічне насильство щодо неї з боку відповідача, що полягало у погрозах, приниженні, переслідуванні, залякуванні. Згідно із епікризом КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня «Центр психічного здоров`я Кульпарків» від 04.07.2025 року у відповідача виявлено психічне захворювання. Оскільки вони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, однак відповідач відмовляється подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу, а подальше перебування в шлюбі суперечить її особистим інтересам, тому просить позов задовольнити.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про підтримання нею позову та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 27.02.2025 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 306. Від спільного подружнього життя у сторін дітей не має.

Також судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, тривалий час вони не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає примирення неможливим.

При вирішенні позову суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, а позов може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведеного, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн, що сплачений відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 354-355 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.02.2025 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 306.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 968 /дев`ятсот шістдесят вісім/ гривні 96 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Іванюк І.Д.