Справа № 713/2742/25
Провадження №2/713/927/25
УХВАЛА

іменем України

03.09.2025 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кибич І.А. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», де третіми особами є приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Вижницький відділ державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , звернувся в суд із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до відповідача АТ КБ «ПриватБанк», місцезнаходження юридичної особи: 01001, м.Київ вул.Грушевського, 1-Д, де третіми особами є приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. (49000, м.Дніпро вул.Центральна, 6/9), Вижницький відділ державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (59200, м.Вижниця вул.Січових Стрільців, 4-В).

Одночасно з позовом позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №2163 від 13.12.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Заборонити відповідачу та/або іншим особам здійснювати будь-які дії відносно виконання виконавчого напису нотаріуса №2163, вчиненого 13.12.2018 року. Зазначити в ухвалі про забезпечення позову, що вона підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Зазначити в ухвалі стягувачем - ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), боржником - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код - 14360570).

У заяві вказував, що 13 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2163, за яким пропонується звернути стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1

24.09.2021 року заступником начальника Вижницького відділу державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Північно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Фуштей М.М. було відкрито виконавче провадження №66921306 на підставі виконавчого напису від 13.12.2018 року зареєстрованого в реєстрі за №2163.

15.11.2022 року державним виконавцем Фуштей М.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою повернуто оскаржуваний виконавчий напис стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до Закону України від 27 липня 2022 року №2455-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів. Однак, це не позбавляє стягувача (відповідача) права повторного пред`явлення оскаржуваного виконавчого напису до виконання (ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»). Таким чином, існує загроза повторного пред`явлення вищезазначеного виконавчого документа до виконання, а після закінчення дії воєнного стану також здійснення державним виконавцем подальших примусових заходів спрямованих на виконання виконавчого напису від 13.12.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за №2163, таких як арешт, оцінка та реалізація (продаж) нерухомого майна позивача на торгах. У такому випадку оскаржуваний виконавий документ буде виконано, позивач втратить належне йому на праві власності майно, а майбутнє рішення суду про визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню не буде в повній мірі відновлювати його порушені права. Отже, не застування заходів по забезпеченню позову може ускладнити або унеможливити виконання майбутнього рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи державним виконавцем буде примусово реалізовано майно позивача на торгах, то останній не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно відмовити.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, серед яких, зокрема є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що за спірним виконавчим написом нотаріуса від 13.12.2018 року зареєстрованого в реєстрі за №2163, 24.09.2021 року заступником начальника Вижницького відділу державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Північно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Фуштей М.М. було відкрито виконавче провадження №66921306.

15.11.2022 року державним виконавцем Фуштей М.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України від 27 липня 2022 року №2455-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану».

З інформації про виконавче провадження №66921306 станом на 20.08.2025 року вбачається, що виконавче провадження - завершено, повернуто виконавчий документ стягувачу п.9 ч.1 ст.37 (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

Відомостей про те, що на даний час відкрито виконавче провадження та відбувається примусове стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 13.12.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №2163, суду не надано.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Таким чином, оскільки на даний час немає відкритого виконавчого провадження, такий захід забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2163 від 13.12.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. та заборона відповідачу та/або іншим особам здійснювати будь-які дії відносно виконання виконавчого напису нотаріуса №2163, вчиненого 13.12.2018 року, спрямовані на майбутнє та не є співрозмірним в зв`язку з тим, що відсутній предмет для зупинення стягнення.

За таких обставин, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-260 ЦПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», де третіми особами є приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Вижницький відділ державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Іван КИБИЧ