Справа № 635/4630/25
Провадження № 2/635/4452/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Старишко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення д відповідача заборгованість за кредитним договором № 200258614 від 16.03.2020 року та кредитним договором № 200317076 від 24.12.2020 року в розмірі 69905,54 грн. а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №200258614 від 16.03.2020 року та кредитний договір №200317076 від 24.12.2020 року, відповідно до умов яких відповідачу було відкрито рахунок, надано кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цих Договорів. Банк свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитних договорів шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок позичальника, що підтверджується виписками за кредитними договорами. Проте відповідачем заборгованість за кредитними договорами у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №200258614 від 16.03.2020 року становить 31815,81 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 24657,51 грн.; заборгованість за відсотками 0,8 грн.; заборгованість за комісією 7157,5 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 200317076 від 24.12.2020 року становить 38089,73 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 32849,95 грн; заборгованість за відсотками 1,28 грн.; заборгованість за комісією 5238,5 грн. Загальна сума заборгованості відповідача становить 69905,54 грн.

25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, згідно умов якого АТ «Банк Форвард» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №200258614 від 16.03.2020 року та кредитним договором № 200317076 від 24.12.2020 року.

Ухвалою суду від 19.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження.

12.08.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 4000 грн., а також зменшити витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Зазначив, що наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту не є належним доказом по справі. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Посилаючись на норми Закону України «Про споживче кредитування» та постанову Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі № 202/5330/19 вказує, що у кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту, за надання яких стягується комісія. Положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, банком неправомірно нараховано позичальнику плату за розрахунково касове обслуговування за Кредитним договором №200258614 від 16.03.2020 року та Кредитним договором №200317076 від 24.12.2020 року, позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією в сумі 7157,5 грн. та 5238,5 грн. є необґрунтованими з наведених вище підстав та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, витрати на правничу допомогу є завищеними, не були для позивача фактичними і неминучими, а їхній розмір необґрунтований, та підлягають зменшенню судом.

15.08.2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій посилався на те, що згідно Блоку 1 кредитного договору №200258614, строк кредиту 1462 дні, сума кредиту 35 000 грн., процентна ставка на строкову частину боргу - становить 0,01 % річних, процентна ставка на прострочену частину боргу становить 0,00001%, щомісячна комісія 1395.50 грн. Також, такі ж умови щодо нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 35 000 грн (3,99% на суму виданого кредиту) передбачені Розділом 4. Паспорту споживчого кредиту. Згідно Блоку 1 кредитного договору №200317076, строк кредиту 1462 дні, сума кредиту 35 040 грн., процентна ставка на строкову частину боргу - становить 0,01 % річних, процентна ставка на прострочену частину боргу становить 0,00001%, щомісячна комісія 1047.70 грн. Також, такі ж умови щодо нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 35 040 грн (2,99% на суму виданого кредиту) передбачені Розділом 4. Паспорту споживчого кредиту. Відповідно до п. 5 кредитного договору №200317076 Відповідач підписанням Оферти підтвердив, що був в повному обсязі в письмовій формі повідомлений про наявні в Банку умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, порядок обчислення процентних доходів, перелік і базу розрахунку всіх комісій, предмет кожної супутньої послуги, обґрунтування вартості супутньої послуги, правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, фінансові умови кредитного договору та Договору про картку. Умови по карткам АТ «БАНК ФОРВАРД» належним чином були доведені до відома Відповідача, були на момент укладення договору у вільному доступі та чітко відображають детальний та зрозумілий перелік послуг, за які стягується комісійна винагорода. Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Позичальник отримав повну, достатню та прозору інформацію про механізм нарахування відсотків, комісійних витрат та загальне фінансове навантаження, яке він на себе приймає. Відповідач певний період часу здійснював платежі на погашення кредитної заборгованості і за кредитним договором №200258614, і за кредитним договором №200317076, що свідчить про визнання відповідачем боргу і його складових. Витрати на правову допомогу в розмірі 14000 грн не є завищеними, оскільки відповідають ринковій вартості юридичних послуг та є обґрунтованими з урахуванням складності справи, часу, витраченого представником Товариства, та необхідності дотримання всіх процесуальних вимог. Ця сума включає аналіз правової ситуації, підготовку позовної заяви, збирання та оформлення доказів, а також юридичні консультації. Відповідно до судової практики, витрати на правову допомогу компенсуються в розумних межах, а 14 000 грн є пропорційними вартості роботи фахівця та обсягу наданих послуг. Щодо стягнення з позивача витрати відповідача на правничу допомогу зазначив, що обсяг виконаних представником Відповідача робіт не співмірний із сумою стягнення.

18.08.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення, в яких він зазначив, посилаючись на практику Верховного Суду, про необгрунтованість вимог щодо сплати комісії.

Представники сторін, відповідач в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 16.03.2020 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір оферта №200258614, назва продукту КОКО-КЕШ.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, сума кредиту 35000 грн., строк кредитування 48 місяців, мета отримання кредиту на споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом протягом 10 робочих днів з дати укладення договору, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, без ПДВ 3,99%, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі. Загальні витрати за кредитом 67322,65 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 102322,65 грн.. Реальна річна процентна ставка 93,28 % річних.

24.12.2020 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір оферта №200317076, назва продукту КОКО-КЕШ.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, сума кредиту 35040 грн., строк кредитування 48 місяців, мета отримання кредиту на споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом протягом 10 робочих днів з дати укладення договору, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, без ПДВ 2,99%, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі. Загальні витрати за кредитом 50295,97 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 85336,97 грн.. Реальна річна процентна ставка 89,42 % річних.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № 200258614 від 16.03.2020 р. та виписки по особовому рахунку відповідача за період з 04.03.2020 р. по 10.06.2023 р. за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 31815,81 грн., з яких залишок по тілу кредиту 24657,51 грн., залишок по відсотках 0,80 грн., залишок по комісіям 7157,50 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту №200317076 від 24.12.2020 р. та виписки по особовому рахунку відповідача за період з 04.03.2020 р. по 10.06.2023 р. за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 38089,73 грн., з яких залишок по тілу кредиту 32849,95 грн., залишок по відсотках 1,28 грн., залишок по комісіям 5238,50 грн.

25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, згідно умов якого АТ «Банк Форвард» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитними договорами №200258614 від 16.03.2020 року та №200317076 від 24.12.2020 р., що укладені між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 .

Відповідно до витягів з Реєстру прав вимоги від 25.07.2024 року до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 200258614 від 16.03.2020 р. в сумі 31815,81 грн., з яких залишок по тілу кредиту 24657,51 грн., залишок по відсотках 0,80 грн., залишок по комісіям 7157,50 грн., а також за договором № 200317076 від 24.12.2020 р. в сумі 38089,73 грн., з яких залишок по тілу кредиту 32849,95 грн., залишок по відсотках 1,28 грн., залишок по комісіям 5238,50 грн.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано досудові вимоги від 09.06.2025 року про дострокове погашення заборгованості за договором кредиту № 200258614 від 16.03.2020 р. в сумі 31815,81 грн. та договором кредиту № 200317076 від 24.12.2020 р. в сумі 38089,73 грн. та повідомлено відповідача, що у разі невиконання їхньої вимоги справу буде передано для проведення процедури примусового стягнення заборгованості. Разом з тим, досудова вимога залишена останнім без реагування.

Суд вважає доведеним факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за укладеними кредитними договорами, що підтверджується, зокрема, виписками по особовим рахункам відповідача.

Оскільки в добровільному порядку грошові кошти за кредитними договорами повернуті відповідачем частково, залишок заборгованості відповідача за тілом кредиту у розмірі та відсотках за користування кредитними коштами підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке набуло право вимоги.

При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача заборгованості по комісії у розмірі 7157,50 грн. та 5238,50 грн., суд виходить з наступного.

Пунктом 1 Розділу 4 Паспорту споживчого кредиту, які є додатком до договору № 200258614 від 16.03.2020 р. встановлено, що щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, без ПДВ 3,99%, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі.

Пунктом 1 Розділу 4 Паспорту споживчого кредиту, які є додатком до договору № 200317076 від 24.12.2020 р. встановлено, що щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, без ПДВ 2,99%, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі.

При цьому в кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які АТ «Банк Форвард» встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Наведені у відповіді на відзив доводи суд не бере до уваги, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 виклала правовий висновок про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1 Розділу 4 Паспортів споживчого кредиту, які є додатками до кредитних договорів, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договорами кредиту, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає на користь позивача сума заборгованості за договором кредиту № 200258614 від 16.03.2020 р. в сумі 24658,31 грн., з яких залишок по тілу кредиту 24657,51 грн., залишок по відсотках 0,80 грн., та заборгованість за договором кредиту №200317076 від 24.12.2020 р. в сумі 32851,23 грн., з яких залишок по тілу кредиту 32849,95 грн., залишок по відсотках 1,28 грн.

В іншій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1992,91 грн.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин першої четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Представник позивача надав до суду договір про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 02.06.2025 року, з якого вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» уклало з АО «Апологет» договір про надання юридичної допомоги. Відповідно до п. 2.3 договору вартість наданих послуг складає 7000,00 грн. за одну кредитну справу.

Крім того, надано акти наданих послуг № 217 від 09.06.2025 р. та №218 від 09.06.2025 р., детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 02.06.2025 року.

Виходячи з розміру задоволених позовних вимог, відповідач мав би сплатити на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 11517,80 грн.

Разом з тим, суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, справа розглядається у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися.

Враховуючи викладене та те, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 7000 грн.

Понесені відповідачем витрати на правничу допомогу відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, Львівська обл., м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп..28, 3-й поверх) заборгованість за кредитним договором № 200258614 від 16.03.2020 р. у розмірі 24658,31 грн. та заборгованість за кредитним договором № 200317076 від 24.12.2020 р. у розмірі 32851,23 грн., а всього 57509 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот дев`ять) грн. 54 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, Львівська обл., м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, 3-й поверх) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1992,91 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина