Справа № 367/2882/25
Провадження №2-о/367/240/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

у складі: головуючого судді Білогруд О.О.,

присяжних: Ткаченко О.О., Сахненка Г.А.,

за участю секретаря Трофимчук С.М.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Миронової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , про оголошення фізичної особи померлою, -

установив:

заявниця звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з указаною заявою. Обґрунтовуючи підстави звернення та заявлені вимоги вказує, що вона була одружена зі ОСОБА_3 , під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився спільний син ОСОБА_4 . Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 19.10.2016 шлюб між ними розірвано, дитина залишилася проживати з нею. ОСОБА_3 проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді старшого солдата розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу. Виконуючи свій конституційний обов`язок у лавах Збройних Сил України, при несенні військової служби зник безвісти. У сповіщенні № 3/725 указано, що 07.12.2022 ОСОБА_3 зник безвісти в районі населеного пункту Берестове, Донецької області. Подальша доля його не відома. Зауважила, що сповіщення видано на її ім`я, оскільки інших родичів ОСОБА_3 на підконтрольній території України немає. У 2023 році заявниця отримала від ВЧ НОМЕР_1 , в якій проходив службу ОСОБА_3 , витяг з акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , серед яких був старший солдат ОСОБА_3 . Так, 07.12.2022 близько 06 години ранку під час відбиття збройної агресії з боку рф на територію України, перебуваючи на позиціях під час виконання бойового завдання а районі населеного пункту Берестове, Донецької області, особовий склад НОМЕР_2 ої ротно-тактичної групи (РТГ) НОМЕР_3 окремого спеціального батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ВЧ НОМЕР_1 ) був атакований противником і прийняв бій. Внаслідок бойового зіткнення втрачено зв`язок з особовим складом, а займані позиції захоплено ворогом. Указані обставини встановлено під час службового розслідування та за результатами складено відповідний висновок. Зазначено, що слід вважати ОСОБА_3 , розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , таким, що зник безвісти 07.12.2022 та він не військовослужбовцем, який добровільно здався в полон, самовільно залишив ВЧ НОМЕР_1 або місце несення служби у складі указаної ВЧ або дезертував зі Збройних Сил України. З огляду на вказане, є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 загинув під час захисту Батьківщини, а тому діючи в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 ОСОБА_4 заявниця звернулася до суду з указаною заявою. Метою подання указаної заяви зазначила необхідність реєстрації смерті ОСОБА_3 та, як наслідок, оформлення дитині соціальної допомоги за утратою годувальника, спадкових прав після загибелі батька. Покликаючись на положення ЦПК України, ЦК України, практику Верховного Суду заявниця ОСОБА_1 просила заяву задовольнити, оголосити померлим ОСОБА_3 , днем смерті указати ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем смерті населений пункт Берестове, Бахмутського району Донецької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями указану заяву передано для розгляду судді Білогруд О.О., а також визначено присяжних

Ухвалою від 19.03.2025 заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Заявницею у визначений строк подано відповідні відомості та документи. Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд здійснювати в порядку окремого провадження, витребувано інформацію про наявність відомостей щодо фізичної особи, місце перебування якої невідоме, судовий розгляд у справі призначено на 01.05.2025.

Представником заінтересованої особи Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області подано заяву про розгляд справи за заявою ОСОБА_1 без участі представника.

18.04.2025 надійшло пояснення представника третьої особи Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. Зазначено, що враховуючи положення статей 46, 251 ЦК України, а також практики Верховного Суду у справах № 490/342/17, № 638/18251/16-ц, №755/11021/22 слід встановити чи входить населений пункт Берестове, Донецької області до території активних бойових дій чи є він тимчасово окупованою територією України, визначити коло спадкоємців військовослужбовців.

18.04.2025 надійшло пояснення представника третьої особи ВЧ НОМЕР_1 , у якого окрім іншого зазначено, що 13.04.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №18 старший матрос ОСОБА_3 був зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення. 24.10.2022 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 210 старший солдат ОСОБА_3 , розвідник 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 вибув з постійного місця дислокації до м. Дружківка, Донецької області для участі в бойових діях та в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. 15.02.2023 заявниці надали сповіщення сім`ї № 3/725 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Берестове Покровського району Донецької області виконуючи бойове завдання, під час захисту України зник безвісти її чоловік старший солдат ОСОБА_3 . Тіло указаного військовослужбовця не було можливості евакуювати з поля бою та ідентифікувати у законний спосіб. У зв`язку з цим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2022 №124 Про призначення службового розслідування було розпочато службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців. Під час службового розслідування встановлено, що зникнення безвісти ОСОБА_3 не пов`язане з вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинених ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Відповідно до матеріалів службового розслідування факт та обставини зникнення безвісти ОСОБА_3 підтверджуються рапортом та поясненнями капітана ОСОБА_5 , а також записами у Журналі бойових дій. За результатами службового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_3 зник безвісти під час несення військової служби та виконання бойового завдання внаслідок бойового зіткнення з силами противника 07.12.2022 в районі населеного пункту Берестове Покровського району Донецької області, що підтверджується Актом службового розслідування та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4 від 06.01.2023 Про результати службового розслідування. З моменту зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 до моменту подання пояснень до військової частини НОМЕР_1 не надходило жодної інформації стосовно зазначеного військовослужбовця (ані щодо підтвердження факту перебування останнього у полоні, ані щодо виявлення тіла із ознаками, які б могли ідентифікувати останнього, ані у ході обміну тілами загиблих). З заяви вбачається, що оголошення померлим зумовлено необхідністю оформлення відкриття спадщини та отримання права на пільги та виплати, які гарантуються сім`ї загиблого військовослужбовця. Відповідно до демографічної довідки військовослужбовця, яка міститься в матеріалах службового розслідування ОСОБА_3 вказує: п. 15 «Дружина» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; п. 16 «Мати» ОСОБА_2 ; місцем проживання зазначено: АДРЕСА_1 . В заяві не зазначено інформації щодо батька ОСОБА_3 , дітей.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 зазначила, що військовослужбовець ОСОБА_3 є батьком її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , а їй колишнім чоловіком. З грудня 2022 року відомостей про місцеперебування ОСОБА_3 немає, вона отримала сповіщення про те, що ОСОБА_3 має статус безвісти зниклого військовослужбовця, звертала до різних установ, ВЧ, внаслідок чого отримала копію матеріалів службового розслідування. Всі відомі їй родичі ОСОБА_3 мати та рідний брат за останніми відомостями залишилися на тимчасово окупованій території України в Луганській області. ОСОБА_3 після розлучення з нею більше не одружувався, інших дітей не має, майна на праві приватної власності також не мав. Знає, що в місті Києві проживав з якоюсь дівчиною, однак з нею вона не знайома. Колишній чоловік сплачував аліменти на сина, підтримував з ним зв`язок. З його матір`ю вона не спілкувалася ще задовго до повномасштабного вторгнення. Звернула увагу, що метою подання указаної заяви є державна реєстрація смерті ОСОБА_3 задля оформлення відповідного соціального забезпечення, пільг, пов`язаних з утратою годувальника та отримання відповідного статусу неповнолітньому сину ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник заінтересованої особи ВЧ НОМЕР_1 Миронова О.Д. зазначила, що позицію викладено у письмовій заяві, вважає, що з метою повного та об`єктивного розгляду справи слід витребувати додаткові відомості, а саме: щодо батьків військовослужбовця ОСОБА_3 .

Заявниця ОСОБА_1 зазначила, що зацікавлена у повному з`ясуванні всіх обставин, розуміє, що в разі ухвалення позитивного рішення за її заявою, то не лише син, а і його батьки матимуть право на виплату допомоги від держави, тому проти задоволення клопотання не заперечувала.

Судове засідання відкладено на 02.06.2025 з метою витребування додаткових відомостей з Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, відповідь надійшла до суду 20.05.2025, у зв`язку з чим 20.05.2025 постановлено ухвалу про витребування у Міністерства соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості щодо громадянки України: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідь надійшла 02.07.2025.

Судове засідання 02.06.2025 не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою у Київській області. У судовому засіданні 03.07.2025 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Постановлено виклик ОСОБА_2 здійснити відповідно до вимог статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

У судовому засіданні 06.08.2025 заявниця підтримала свою заяву, просила її задовольнити та оголосити померлим ОСОБА_3 . Представник заінтересованої особи ВЧ НОМЕР_1 Миронова О.Д. зазначила, що заінтересована особа не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1 .

Заінтересовані особи Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міністерство оборони України своїх представників у судове засідання 06.08.2025 не направили, клопотань не надали. Заінтересована особа ОСОБА_2 , виклик якої здійснено відповідно до вимог статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у судове засідання не з`явилася. Постановлено розгляд справи проводити за їх відсутності.

У судовому засіданні 06.08.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України, оголошено, що рішення суду буде проголошено 15.08.2025.

Колегією у складі одного професійного судді і двох присяжних дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, установлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , є громадянкою України. Громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 15.04.2014 зареєстрував шлюб з громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис за №37. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 . Відповідно до довідки від 10.01.2023 №3251- ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою. Заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 19.10.2016 у справі №431/4185/16-16-ц шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 розірвано, ухвалено після розірвання шлюбу ОСОБА_8 іменуватися прізвищем ОСОБА_9 .

Згідно витягу сформованого через підсистему «Електронний суд» за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за пошуком РНОКПП ОСОБА_3 відомості відсутні.

За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутня державна реєстрація смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , однак виявлено актовий запис про шлюб №37 від 15.04.2014, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Даний актовий запис містить відмітку про те, що шлюб розірвано, підстава розірвання шлюбу: Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 19.10.2016 року, справа № 431/4185/16-ц, провадження № 2/431/1308/16р.; - актовий запис про народження №95 від 03.06.2014, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За даними інформаційно-комунікаційної системи ДМС України на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон не оформлювався, місце проживання ОСОБА_3 значиться зареєстрованим з 18.04.2006 за адресою: АДРЕСА_1 .

За даними Державного реєстру актів цивільного стану виявлено актовий запис про народження №4 від 12.03.1990 року народження на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомості про батька ОСОБА_8 внесені за вказівкою матері, актовий запис про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутні. Згідно відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, станом на 20.06.2025, інформація щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутня.

Відомості щодо наявності дружини « ОСОБА_6 » даними з Державного реєстру актів цивільного стану не підтверджено.

Відповідно до Сповіщення сім`ї №3/725 на ім`я ОСОБА_1 повідомлено, що старший солдат ОСОБА_3 , 1990 року народження, виконуючи бойове завдання під час захисту України зник безвісти 07.12.2022 в районі населеного пункту Берестове, Донецької області. 08.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000031 за заявою ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зник безвісти з 07.12.2022 в районі населеного пункту Берестове, Донецької області, попередня правова кваліфікація частина перша статті 438 КК України. Згідно повідомлення слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Швачка О.В., ІНФОРМАЦІЯ_7 , оголошено в державний розшук.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 04.03.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , має статус «зник на території бойових дій», дата набуття статусу 21.06.2023.

Листом Уповноваженого з питань осіб зниклих безвісти за особливих обставин від 29.01.2025 повідомлено ОСОБА_1 про те, що в розпорядженні Уповноваженого в наявна інформація про факт зникнення безвісти за особливих обставин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проте станом на день надання відповіді інформація про його фактичне місцезнаходження, перебування в полоні або загибель відсутня, підтвердження про перебування в полоні ОСОБА_3 від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста відсутнє. Об`єднаним центром з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України, при Службі безпеки України листом від 04.02.2025 повідомлено про те, що інформація про факт зникнення ОСОБА_3 наявна, однак будь-які відомості, які б підтверджували перебування в полоні указаного військовослужбовця, його місцезнаходження відсутні. Згідно з випискою від 26.02.2025 з Реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, наданою Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру», підтвердження про перебування у полоні та інформація про стан здоров`я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Червоного Хреста, а також підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з відкритих джерел стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відсутня.

Згідно з витягом з протоколу № 2 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 26.02.2024 ухвалено надати статус учасника бойових дій старшому солдату ОСОБА_3 , розвіднику розвідувального відділення розвідувального взводу, який брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Згідно довідки від 10.03.2023 №853 старший солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 24.10.2022 №210 ОСОБА_3 вибув у відрядження у м.Дружківка, Донецької області з 24.10.2022 для участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф. Протягом періоду час з 25.10.2022 до 07.12.2022 відповідно до бойового наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 24.10.2022 №16 старший солдат ОСОБА_3 безпосередньо брав участь у бойових діях та виконував бойові (службові) завдання в районі населених пунктів Бахмут та Берестове Донецької області (витяг з Журналу бойових дій ВЧ НОМЕР_1 ). Згідно з відомостями з матеріалів службового розслідування та складеного за його результатами Акту по факту зникнення безвісти 07.12.2022 військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , встановлено, що втрати особового складу ВЧ НОМЕР_1 відбулися з вини збройного агресора під час виконання військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 обов`язків військової служби та бойового завдання по відбиттю збройної агресії рф на територію України, внаслідок бойового зіткнення 07.12.2022 з силами противника в районі населеного пункту Берестове, Донецької області, військовослужбовці, зокрема ОСОБА_3 , будучи відданим Військовій присязі на вірність Українському народу, виконуючи бойове завдання зникли безвісти. Наказами командира ВЧ НОМЕР_1 від 06.01.2023 №4 та від 11.01.2023 № 11 службове розслідування вважати завершеним, групу військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , зокрема розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 вважати таким, що зник безвісти, з 07.12.2022. Відповідно до довідки від 08.02.2025 ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 дійсно у період з 25.10.2022 до 07.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України в районі населених пунктів Бахмут та Берестове Донецької області.

Судом досліджено акт службового розслідування за фактом зникнення безвісти 07.12.2022 в районі населеного пункту Берестове Донецької області 15 військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , зокрема ОСОБА_3 , який затверджено 06.01.2023. Указаний Акт містить розділи «Опис обставин події» «Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування» (містить дату, час, найменування батальйонів, позицій, списки прізвищ військовослужбовців та їх позивні, які вступили на чергування, о котрій зник зв`язок, дані аеророзвідок, за якими спостерігалися тіла загиблих, а також яким чином пересувалися вороги, хто з військовослужбовців вийшов з позицій та їх пояснення, та інше).

Судом застосовуються такі норми права.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Нормами статті 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою.

Згідно з частиною першою статті 46 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Відповідно до частини третьої статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Частиною четвертою статті 46 ЦК України встановлено, що порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 308 ЦПК України визначено, що після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (стаття 47 ЦК України).

Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої є невідоме.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

Відповідно до статті 1 та частин першої та третьої статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №226/3053/18).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 461/424/15-ц, від 07.07.2021 у справі № 390/1443/19-ц).

У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 у справі №490/6057/19 встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.

При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 у справі №490/342/17).

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Таким чином, оголошення померлим (смерть in absentia) - це судове визнання померлим фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 30.04.2025 №741/2034/23).

Також судом ураховується висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22 відповідно до якого під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Також у цій постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики.

Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №379.

Згідно з розділом І указаного Переліку населений пункт Берестове, Соледарської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області був територією активних бойових, дата початку активних бойових дій 24.02.2022, дата завершення бойових дій 22.01.2023. Згідно з розділом ІІ указаного Переліку населений пункт Берестове, Соледарської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 23.01.2023.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

У постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20 та від 07.11.2023 у справі №607/159/23, наголошується, що особливістю такої категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Таких висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 померлим у зв`язку з існуванням обґрунтованого припущення щодо його смерті, тобто констатації високого ступеня ймовірності смерті в населеному пункт Берестове, Соледарської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання.

Шестимісячний строк для звернення до суду має відраховуватися з 23.01.2023, тобто з дати завершення активних бойових дій на території, де зник безвісти ОСОБА_3 , що дотримано заявницею.

Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України для реалізації прав її неповнолітнього сина, зокрема для подальшого звернення до соціальних служб, пенсійного фонду, оформлення допомоги та відповідних пільг.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Керуючись статтями 264, 265, 308 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити.

Оголосити громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який народився в селі Олексіївка, Новоайдарського району, Луганської області, РНОКПП НОМЕР_6 , померлим за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.

Датою смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_10 , місцем смерті село Берестове, Бахмутського району, Донецької області, Україна.

Роз`яснити учасникам справи положення частини другої статті 47, частини першої статті 48 Цивільного кодексу України про те, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Після набрання рішення суду його копію надіслати до Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - для виконання.

Повне рішення складено та підписано 15.08.2025.

Головуючий суддя О.О. Білогруд

Присяжні О.О. Ткаченко

Г.А. Сахненко