Справа № 946/3673/23
Провадження № 2/946/1409/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами, та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 30 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 04 липня 2024 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 05 березня 2025 року замінено позивача ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 18 червня 2025 року прийнятий зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно.

21 липня 2025 року ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори №97/02-14 від 02 лютого 2023 року, ОСОБА_3 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_3 не є єдиним спадкоємцем.

18 червня 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її дядько ОСОБА_5 , після нього відкрилась спадщина на вказане майно. Заповіту він не залишив. Спадкоємців за законом першої-четвертої черги немає. Вона як спадкоємиця за законом п`ятої черги прийняла спадщину шляхом подання заяви нотаріусу у встановлений законом строк відповідно до ст. 1269 ЦК України.

Представник позивача ОСОБА_1 за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надав заяву, якою проти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 не заперечує, визнає їх у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Розгляд справи просить провести за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги зустрічного позову підтримує. Не заперечує проти задоволення позовних вимог за первісним позовом. Розгляд справи просить провести за її відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №976 від 24 листопада 2005 року, виданого виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що також підтверджено довідкою №431, виданою 12 червня 2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ».

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 10 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_6 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 27357725 від 29 червня 2011 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являється дружина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 26 листопада 1950 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою №01/01-41/2570/2267, виданою 16 липня 2025 року Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 10 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_6 , але не оформила належним чином своїх спадкових прав.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 27357810 від 29 червня 2011 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 , які б прийняли спадщину немає.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцями за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

-брат ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_5 , виданим повторно 24 серпня 1946 року Фрунзівським ЗАГС, свідоцтвом про народження ОСОБА_5 № НОМЕР_6 , повторно виданим 22 серпня 1958 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, в яких зазначені спільні батьки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 26 листопада 1950 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, згідно якого ОСОБА_7 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 »;

-сестра ОСОБА_11 , що підтверджено актовим записом про народження ОСОБА_12 №550 від 01 грудня 1945 року, складеного відділом ДРАЦС Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, свідоцтвом про народження ОСОБА_5 № НОМЕР_6 , повторно виданим 22 серпня 1958 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, в яких зазначені спільні батьки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 , виданим 27 січня 1965 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, згідно якого ОСОБА_12 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_13 », свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 26 листопада 1950 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, згідно якого ОСОБА_7 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

Однак ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданим Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, тобто до відкриття спадщини після смерті її сестри ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_4 являється:

-племінник ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 , повторно виданим 27 червня 1977 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, згідно якого його матір`ю являється ОСОБА_11 .

Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом, що підтверджено заявами від 17 січня 2011 року, посвідченою державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори та від 03 лютого 2011 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фьодоровим С.А., тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину (спадкова справа № 19/2011).

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , виданого 01 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_5 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яку він прийняв після смерті сестри ОСОБА_4 , але не оформив належним чином своїх спадкових прав.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33035250 від 11 січня 2013 року, наданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О.О., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої четвертої черги відповідно до ст. 1261 1264 ЦК України після смерті ОСОБА_5 , які б прийняли спадщину немає.

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємцем за законом п`ятої черги відповідно до ст. 1265 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється:

- племінниця ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_14 № НОМЕР_11 , виданого Фрунзівським міським бюро ЗАГС, свідоцтвом про народження ОСОБА_5 № НОМЕР_6 , повторно виданим 22 серпня 1958 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, в яких зазначені спільні батьки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідоцтвом про народження ОСОБА_15 серії НОМЕР_12 , виданим 17 червня 1964 року Київським районним бюро ЗАГС м. Одеси та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_13 , виданим 20 серпня 1982 року Палацом одружень м. Одеси, згідно якого ОСОБА_15 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_16 ».

Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджено заявою від 11 січня 2013 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О.О., тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (спадкова справа № 1/2013).

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть № НОМЕР_14 , виданого 04 червня 2024 року реєстратором Університетської лікарні м. Лімерик Ірландія, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яку він прийняв після смерті тітки ОСОБА_4 , але не оформив належним чином своїх спадкових прав.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78471928 від 24 вересня 2024 року, наданого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Чухрай Т.Ю., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являється дружина ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_15 , повторно виданим 06 січня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_17 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджено заявою від 24 вересня 2024 року, посвідченою приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Чухрай Т.Ю., тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину після папко ОСОБА_18 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (спадкова справа № 59/2024).

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори №97/02-14 від 02 лютого 2023 року, ОСОБА_3 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_3 не є єдиним спадкоємцем.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1261, 1265, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 ) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 03 вересня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар