Справа № 189/1177/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27.08.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янченко І.Л.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Синельниківський відділ державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (уточненим) до ОСОБА_2 , третя особа: Синельниківський відділ державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який було уточнено 30.07.2025 року, в якому просить: звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2012 року по справі № 433/1157/2012, з 07 квітня 2025 року.

Позов мотивований тим, що згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.08.2012 року по справі № 433/1157/2012 з позивача ОСОБА_1 присуджено до стягнення щомісячно аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 17.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на акт обстеження матеріально-побутових умов сім?ї від 21.03.2025 року, неповнолітня дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 13.01.2025 року роживає разом позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач також зазначає, що дитина, на утримання якої стягуються аліменти, фактично з 13.01.2025 року проживає позивачем, а не з матір?ю, на користь якої стягуються аліменти, ОСОБА_1 повністю утримує дитину матеріально, забезпечує її проживанням, харчуванням, навчанням тощо, а мати не надає коштів на її утримання, що фактично призвело до процесуальної зміни статусу боржника - платника аліментів, вважає, що дані обставини мають істотне значення для звільнення позивача від сплати аліментів.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року відкрите провадження у справі і справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 08.07.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, протягом якого позивачу необхідно додати до позовної заяви довідку з відділу ДВС про відсутність заборгованості по сплаті аліментів станом на 13.01.2025 року та за наявності заборгованості по сплаті аліментів уточнити позовні вимоги, доповнивши їх вимогою щодо звільнення саме від сплати заборгованості по аліментам з 13.01.2025 року, сплативши за дану вимогу судовий збір.

На виконання ухвали суду відповідачем надано уточнений позов і докази відсутності заборгованості по аліментах. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, разом з тим пояснив, що з січня 2025 року дочка ОСОБА_4 фактично проживає разом з ним, однак продовжував сплачувати аліменти до березня 2025 року. Претензій до ОСОБА_2 не має, оскільки відповідачка з січня 2025 року кошти повертала добровільно. Крім того, відповідачкою особисто було подано заяву до відділу ДВС, в якій просила зупинити стягнення аліментів. Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Притула С.В. в судове засідання не з`явилися, представник відповідачки надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законнимі обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.6, копія).

Згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області № 433/1157/2012 від 01.08.2012 року ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області, Україна, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9, копія). 06.08.2012 року виданий виконавчий лист по справі № 433/1157/12.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.03.2025 року, неповнолітня дитина ОСОБА_4 , 2008 року народження, проживає з батьком ОСОБА_1 з 13 січня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на його утриманні (а.с.8, копія). 11.04.2025 року головним державним виконавцем Синельниківського відділу ДВС Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Педенко С.В. винесено постанову ВП № 44564142 про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки 20.03.2025 року за вх. № 4149 до відділу надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа (а.с.32, копія).

Згідно листа № 97973 від 29.07.2025 року, виданого Синельниківським відділом ДВС Синельниківського району Дніпропетровської області, за виконавчим провадженням № 44564142 з примусового виконання виконавчого листа № 433/1157/12 від 06.08.2012 року, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в розмірі частки всіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з 01.09.2014 року, станом на 29.07.2025 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. 11.04.2025 року вказане виконавче провадження завершене згідно п.1 ч.1 ст. 37 (за письмовою заявою стягувача) (а.с.41, копія).

Згідно листа № 97974 від 29.07.2025 року, виданого Синельниківським відділом ДВС Синельниківського району Дніпропетровської області, виконавчі провадження, де є боржником ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні (а.с. 44, копія).

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зі змісту ст. 181 СК України вбачається, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина.

При цьому, відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або дитина проживає з батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Судом встановлено, що з січня 2025 року неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні. Даний факт відповідачкою не заперечувався.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Виходячи з того, що постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадження № 44564142 винесено 11.04.2025 року, суд приходить до висновку що позивача необхідно звільнити від сплати аліментів саме з дати винесення постанови - 11.04.2025 року.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 1211,20 грн. судового збору (арк.спр.1).

В силу ст. ст.141,142 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, що був сплачений ним при поданні позову, а оскільки відповідачка визнала позов, то інших 50 відсотків судового збору, що були сплачені позивачем при поданні позову, слід повернути позивачу з Державного бюджету. Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 206, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Синельниківський відділ державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити. Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2012 року по справі № 433/1157/2012 з 11.04.2025 року. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 20 коп.). Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 20 коп.). Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення буде складено 29.08.2025 року.

Суддя: О.В. Чорна

27.08.2025