01.09.2025 Єдиний унікальний номер 2-792/11
Провадження № 6/205/288/25
У Х В А Л А

01 вересня 2025 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Мадьонової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Пащенко Вікторії Ігорівни про повернення без розгляду подання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2025 року начальник Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного МУМЮ (м. Одеса) Астапенкова К.М. шляхом поштового відправлення «Укрпошта» направила до суду подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання фінансових зобов`язань у виконавчому провадженні № 70685046 з примусового виконання виконавчого листа № 2ц-25/2011, який видано 28 липня 2011 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська.

Фактично вказане подання надійшло до канцелярії суду 29 серпня 2025 року, а передано судді канцелярією суду 01 вересня 2025 року.

01 вересня 2025 року представник боржника Пащенко В.І. сформувала в системі «Електронний суд» заяву про повернення вищевказаного подання без розгляду заявнику. В обґрунтування зазначила, що до матеріалів подання представником заявника не долучено доказів направлення боржнику та стягувачу вказаних документів у паперовій формі листом з описом вкладення, а наявні дві квитанції про направлення рекомендованих листів за №757 та № 838, не є доказом надсилання у паперовій формі листа з описом вкладення, відповідно до вимог абз. 2 ч. 7 ст. 43 та абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України. Оскільки державним виконавцем не було дотримано вимог абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України та не долучено до подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України доказів його направлення засобами поштового зв`язку з описом вкладення іншим учасникам справи (провадження), тому зазначене подання підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного або приватного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву представника боржника Пащенко В.І. про повернення подання без розгляду та матеріали подання, суд дійшов таких висновків.

Частинами 1, 2 статті 441 ЦПК України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Розділом VI та ст. 441 ЦПК України не визначено, яким за формою та змістом має бути подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Разом з тим, оскільки в Розділі VI ЦПК України не визначено форму та зміст подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, слід застосовувати аналогію права на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, де зазначено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Положеннями частини 1 статті 183 ЦПК України передбачено вимоги, яким повинна відповідати будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Враховуючи висновки, які викладені в узагальненні Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду, державний виконавець повідомляє боржника.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Пунктами 17, 47, 48 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей. Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відправником відкритими для перевірки їх вкладення.

Положеннями п. 62 Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема, розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Тобто лист з описом вкладення підтверджує вміст вкладення до поштового відправлення, тоді як квитанція або касовий чек є розрахунковим документом, який підтверджує лише оплату, а не вміст вкладення.

Отже, з наведених норм вбачається, що належним доказом направлення документів учасникам провадження може бути лише бланк опису вкладення, засвідчений відповідним відділенням поштового зв`язку, разом з відповідним розрахунковим документом.

Проте, представником заявника не було надано суду належних доказів направлення подання учасникам справи: стягувачу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та боржнику ОСОБА_1 .

Частиною 4 статті 183 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що подання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 подано без додержання вимог, встановлених у статті 183 ЦПК України, тому суд дійшов висновку про наявність підстав його повернення заявнику без розгляду.

Після виконання вимог абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України представник заявника не позбавлена права звернутися до суду із вказаною заявою повторно.

Керуючись ст. ст. 183, 247, 260, 261, 263, 351-353, 441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Пащенко Вікторії Ігорівни про повернення подання без розгляду задовольнити.

Подання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - повернути без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Т.П. Терещенко

.