Справа №601/1594/25
Провадження № 2/601/533/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючої судді Білосевич Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Споживачем була підписана та надіслана Позивачу підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 15.06.2022 року. Однак, відповідач не належним чином виконує обов`язок щодо вчасної оплати наданої послуги за спожитий природний газ, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 4060,26 гривень, яку просить стягнути на свою користь.

Ухвалою суду від 02.06.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

17.07.2025 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що у відповідача відсутня заборгованість за спожитий природний газ, оскільки він проводив оплату за спожитий газ згідно до фактичних показників лічильника.

22.07.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що пунктом 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ передбачено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Тому коригування об`ємів (обсягів) спожитого газу у минулих періодах не передбачено Кодексом ГРМ.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що обсягу нарахованих відповідачу кубометрів природного газу він не використав, оскільки він користується природним газом лише для приготування їжі. Відповідач проводив оплату за використаний природний газ відповідно до дійсних показників лічильника. Крім того, пояснили, що в лютому 2020 року в нього показник лічильника газу був 3762, на червень 2025 року 3895, тобто різниця складає 133 кубометри газу. За цей же період ним сплачено 1398,90 грн. Тобто на даний час заборгованість за спожитий газ відсутня.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Згідно витягу ЄДРПОУ Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює діяльність з торгівлі газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

30.09.2015 року постановою НКРЕКП №2500 було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 Розділу І Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

Згідно з п.2.1 Розділу ІІ Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Згідно заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (для побутового споживача) між ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України», як оператором ГРМ, та ОСОБА_1 , як побутовим споживачем, 15.06.2022 року укладено Договір постачання природного газу побутовим споживачам на підставі типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2500. Об`єктом споживача, якому надаються послуги з постачання природного газу є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач заяву підписав особисто.

Згідно витягу про реєстрацію права власності власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно довідки про фінансовий стан споживача, особовий рахунок НОМЕР_1 , загальна сума заборгованості за надану послугу за споживання природного газу за період з лютого 2021 року по травень 2025 року ОСОБА_1 становить 4060,26 грн.

Згідно платіжних інструкцій АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 за період з грудня 2024 по травень 2025 сплатив ТОВ ГК «Нафтогаз України плату за спожитий газ в сумі 95,52 грн. Як свідчать надані відповідачем фотографії показників лічильника газу за цей період, ним було використано по 2 кубометри природного газу кожного місяця.

Згідно довідки про фінансовий стан споживача ОСОБА_1 від 24.07.2025 вбачається , що в лютому 2020 року показник лічильника газу був 3762, а в червні 2025- 3895. Проведено оплату за надані послуги за вказаний період 1398,90 грн.

Регулярні оплати за спожитий газ також підтверджуються наданими відповідачем платіжними інструкціями та фотографіями показників лічильника газу.

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ згідно з Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКЕРКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ).

Крім того, відповідно до п. 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму спожитого (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п.5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ).

В судовому засіданні встановлено, що показник лічильника газу відповідачки станом лютий 2020 року показник лічильника газу був 3762, а в червні 2025 - 3895, тобто 3895-3762=133. Таким чином, обсяг спожитого газу ОСОБА_3 становив 133 кубометри, що явно не відповідає вказаній позивачем сумі боргу в розмірі 4060,26 грн.

Згідно з ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на, які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В позовній заяві та у відповіді на відзив представник позивача не зміг обґрунтувати розмір суми заборгованості та пояснити суму нарахованої заборгованості відповідно до обсягу спожитого відповідачем газу.

ОСОБА_1 заперечує суму боргу, посилаючись на довідку про фінансовий стан споживача від 24.07.2025 року та акт звірки.

За таких обставин, враховуючи, що нарахована сума боргу відповідача є належним чином недоведеною, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 714 ЦК України,ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», , місцезнаходження: 04116, м. Київ вул. Шолуденка, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий: