ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1950/25 Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/545/25 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Склярської І.В.,

секретар Олійник К.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 07 травня 2025 року, постановлену у складі судді Сікори О.О., дата складення повного судового рішення не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати за землю,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, заяви про забезпечення позову, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

07 травня 2025 року до суду першої інстанції надійшла зазначена заява про забезпечення позову, в якій представник позивачки просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу та буд-якому державному реєстратору або нотаріусу здійснювати реєстраційні дії відносно земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0060, до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Вказана заява обґрунтована тим, що у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Ютс-Агропродукт" про розірвання договору оренди землі судом ухвалено рішення, яке перебуває на стадії набрання законної сили. Разом із тим, під час розгляду аналогічних справ судами інших інстанцій встановлено, що відповідач вживає дії, спрямовані на відчуження права оренди спірних земельних ділянок, зокрема здійснює їх перереєстрацію на інші юридичні особи. На думку заявника, такі дії відповідача свідчать про намагання унеможливити або істотно ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову. Вказується, що зазначені дії носять фраудаторний характер, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру та реєстру речових прав, і є підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Заявник вважає, що обраний ним спосіб забезпечення позову заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаної земельної є необхідним, співмірним предмету спору та не порушує прав інших осіб. При цьому зазначено, що вжиття такого заходу не обмежить фактичне користування земельною ділянкою з боку відповідача, але запобігатиме зміні її правового статусу до моменту набрання законної сили рішенням суду.

Оскаржуваною ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 07 травня 2025 року було задоволено заяву про забезпечення позову, подану адвокатом Ковальчук Іриною Миколаївною, яка діє від імені позивачки ОСОБА_1 . Суд постановив забезпечити позов шляхом заборони ТОВ "Ютс-Агропродукт" (Код ) та буд-якому державному реєстратору або нотаріусу здійснювати реєстраційні дії відносно земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0060, до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.149, 150 ЦПК України.

Також, суд враховував матеріали цивільної справи, зміст заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, з яких вбачається, що 01 травня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області задовольнив позов у цій справі, розірвав договір оренди землі та стягнув з відповідача на користь позивачки заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 29 852,57 грн. Вказане рішення суду на час розгляду заяви про забезпечення позову не набрало законної сили. З наданого представником позивача Договору № 1704/25-24 про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025 року встановлено, що відповідач продав, а ТОВ "Перемога-Плюс" набуло право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, площею 128,5645 га, яка зазначена у Додатку № 1 до договору, на умовах та відповідно до вимог чинного законодавства України. Предметом зазначеного договору є саме відчуження (продаж) продавцем права оренди земельної ділянки, що належить йому на підставі зареєстрованого речового права згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на користь покупця з одночасною передачею всіх прав та обов`язків орендаря, передбачених відповідним договором оренди землі, укладеним із власником земельної ділянки. Умови договору передбачають, що після його укладення та проведення державної реєстрації переходу речового права, до покупця переходять усі обов`язки щодо сплати орендної плати та належного використання земельної ділянки відповідно до вимог законодавства.

Також суд виходив з того, що в суді перебувають й інші тотожні справи, а представником відповідача в більшості справ виступає ОСОБА_2 , який, діючи як директор товариства, достеменно обізнаний про наявність спорів щодо відповідних земельних ділянок та про судові рішення, які вже прийняті, зокрема й ті, які перебувають на стадії набрання законної сили. Однак, незважаючи на вказані обставини, вказав суд, саме в цей період, за безпосередньої участі вказаної уповноваженої особи, було укладено Договір № 1704/25-24 від 17 квітня 2025 року, що свідчить про очевидну спробу змінити правовий статус спірного об`єкта, зокрема шляхом передачі прав на нього іншій особі поза волею власника земельної ділянки та без погодження з ним, попри наявність невиконаних договірних зобов`язань зі сторони орендаря. На думку суду, така поведінка відповідача має ознаки зловживання процесуальними правами та є потенційно фраудаторною (ухильницькою), оскільки в умовах фактичної заборгованості з орендної плати та існуючого судового спору відповідач вчиняє дії, спрямовані на створення нових правовідносин щодо земельної ділянки, чим ускладнює можливість належного виконання судового рішення про задоволення позову. Як вказав суд, власник ділянки, щодо якої укладено договір про відчуження права оренди не лише позбавлений можливості отримати плату за фактичне користування своєю земельною ділянкою, але й втрачає реальну здатність розпоряджатися нею, включаючи право на повторну передачу її в оренду після розірвання чинного договору.

У зв`язку з викладеним, зазначив суд, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на зміну правового статусу спірної земельної ділянки, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, є необхідним, пропорційним та обґрунтованим способом захисту прав позивача.

При цьому суд враховував, що такі заходи забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження прав відповідача як орендаря земельної ділянки, оскільки земельна ділянка й надалі перебуває у користуванні відповідача, а забезпечення позову обмежується лише відповідною забороною.

Також суд виходив з того, що обраний вид забезпечення позову не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, не завдає відповідачу збитків, не позбавляє відповідача права користування земельною ділянкою, але запобігає її подальшому неправомірному відчуженню чи перереєстрації речових прав на іншу особу під час розгляду справи, а тому, як вважав суд, такий захід забезпечення є співмірним, необхідним і таким, що забезпечує ефективний захист прав позивача у межах даного провадження.

На вказану ухвалу відповідач подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про його скасування й постановлення нової ухвали про відмову позивачці у задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому скаржник послався на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, вказав, що суд не вказав, а позивач не навів за текстом поданої заяви, що земельна ділянка (або декілька ділянок), договір оренди якої просить розірвати позивач, є в переліку (додатку) до Договору відчуження прав оренди земельних ділянок, тобто що відповідачем вживаються дії щодо відчуження саме тієї конкретної ділянки, відносно якої сформульовано позовні вимоги. На думку скаржника, дії відповідача щодо іншого майна (інших майнових прав), які не мають відношення до даної справи, не можуть покладатися в основу рішення про забезпечення позову та слугувати належними підставами для його обґрунтування. У свою чергу, зазначив, інших доводів та доказів недобросовісної поведінки відповідача заява про забезпечення позову не містить.

Також зазначив, що поза увагою суду залишилось те, що позивачем не доведено того, що негайне невжиття обраних ним заходів забезпечення позову хоч якоюсь мірою може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У відзиві адвокат Ковальчук Микола Олександрович, який діє від імені позивачки ОСОБА_1 , просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

При цьому вказав, що відповідач не доводить, яким саме чином ухвала про забезпечення позову заважає йому провадити господарську діяльність на спірних земельних ділянках.

Також зазначив, що судом першої інстанції було ухвалене 01 травня 2025 року рішення у цій справі № 650/1950/25 про задоволення позову про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати за землю. Після ухвалення рішення із системи ДЗК позивачу стало відомо, що відповідач здійснив заходи щодо продажу права оренди земельних ділянок приватної власності на території Новорайської селищної ради іншій особі, а саме ТОВ "Перемога-Плюс". Так, 17.04.2025 року було укладено договір між ним та ТОВ "Перемога-Плюс" про відчуження (продаж) права оренди земельних ділянок №1704/25-24 (копія договору додається). Про це відповідач не повідомив суд першої інстанції.

З метою недопущення здійснення заходів щодо перереєстрації спірних земельних ділянок на ТОВ "Перемога-Плюс" позивач подав до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою Великоолександрівського районного суду від 07.05.2025 року заяву позивача щодо забезпечення позову було задоволено.

Також зазначив, що відповідач ТОВ "ЮТС-Агропродукт" () є взаємопов`язаною особою з ТОВ "Перемога-Плюс" (код за ), адже у відповідача та Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" є один і той самий кінцевими беніфіціарний власник підприємство ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) (Країна резидентства: Сполучені Штати Америки). У свою чергу директором підприємства Роменська філія ПрАТ "Райз-Максимко" є ОСОБА_3 , яка у свою чергу є засновником ТОВ "Перемога-Плюс".

Також вказав, що слід звернути увагу на рішення про відмову від проведення реєстраційних дій від 04.06.2025 року №79256870 (копія додається), в якій державним реєстратором речових прав на нерухоме майно було відмовлено у внесені відомостей до державного реєстру нерухомого майна щодо припинення права оренди на підставі рішення суду в аналогічній справі (копія рішення додається), оскільки в державному реєстрі речових прав орендарем земельної ділянки зареєстровано ТОВ "Перемога-Плюс", а в рішенні суду вказано "розірвати договір оренди" з ПП "ЮТС-Агропродукт Плюс" з урахуванням додаткових угод.

Зазначене, на його думку, підтверджує недобросовісність ТОВ "Ютс-Агропродукт", яке намагається будь-якими способами затягнути судовий процес та зробити неможливим виконання рішення суду (у разі залишення рішення суду першої інстанції в силі).

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 02.09.2025 року о 09-05 годині, однак учасники справи, які до суду не з`явилися й про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом

У справі встановлено таке.

Позов подано 28 березня 2025 року.

Ухвалою суду від 28.03.2025 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Вказана ухвала оприлюднена в ЄДРСР.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 травня 2025 року позов було задоволено повністю. Суд вирішив:

--- розірвати договір оренди землі від 15.12.2014 (з урахуванням додаткової угоди від 28.12.2017 року), укладений між відповідачем та позивачкою, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 8104070, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0060;

--- стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 29 852,57 гривень, згідно договору оренди землі від 15.12.2014 року (з урахуванням додаткової угоди від 28.12.2017 року), витрати на судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Вказане рішення, яке не набрало законної сили, оприлюднено в ЄДРСР.

Відповідно до Договору № 1704/25-24 про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025 року ТОВ "Ютс-Агропродукт" в особі директора Журика Андрія Леонідовича, що діє на підставі Статуту та рішення учасника, з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога-Плюс", в особі директора Рака Олександра Івановича, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та їх наслідки, уклали договір про те, що продавець передає (відчужує), а покупець набуває право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, площею 128,5645 га, яка зазначена у Додатку № 1 до договору, на умовах та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Предметом зазначеного договору є саме відчуження (продаж) продавцем права оренди земельної ділянки, що належить йому на підставі зареєстрованого речового права згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на користь покупця з одночасною передачею всіх прав та обов`язків орендаря, передбачених відповідним договором оренди землі, укладеним із власником земельної ділянки. Умови договору передбачають, що після його укладення та проведення державної реєстрації переходу речового права, до покупця переходять усі обов`язки щодо сплати орендної плати та належного використання земельної ділянки відповідно до вимог законодавства.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст.18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.150 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1); забороною вчиняти певні дії (п.2).

За ч.3 ст.150 вказаного Кодексу заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви особи, яка бере участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів (п.4.).

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи ускладненням виконання судового рішення.

Вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, апеляційний суд враховує, що ухвалене між сторонами рішення від 01 травня 2025 року на час розгляду заяви про забезпечення позову не набрало законної сили. З наданого представником позивача Договору № 1704/25-24 про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025 року встановлено, що відповідач продав, а ТОВ "Перемога-Плюс" набуло право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, площею 128,5645 га, яка зазначена у Додатку № 1 до договору, на умовах та відповідно до вимог чинного законодавства України. Предметом зазначеного договору є саме відчуження (продаж) продавцем права оренди земельної ділянки, що належить йому на підставі зареєстрованого речового права згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на користь покупця з одночасною передачею всіх прав та обов`язків орендаря, передбачених відповідним договором оренди землі, укладеним із власником земельної ділянки. Умови договору передбачають, що після його укладення та проведення державної реєстрації переходу речового права, до покупця переходять усі обов`язки щодо сплати орендної плати та належного використання земельної ділянки відповідно до вимог законодавства.

Також суд апеляційної інстанції враховує й те, що зазначене може свідчити про можливість у відповідача змінити правовий статус спірного об`єкта, зокрема шляхом передачі прав на нього іншій особі, без погодження з відповідачем, попри наявність невиконаних договірних зобов`язань зі сторони орендаря. У зв`язку з викладеним, вжиття вказаного заходу забезпечення позову є необхідним, пропорційним й таким, що забезпечує ефективний захист прав позивача у межах даного провадження.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, такий захід забезпечення позову не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, не завдає відповідачу збитків, не позбавляє відповідача права користування земельною ділянкою, але запобігає її подальшому неправомірному відчуженню чи перереєстрації речових прав на іншу особу під час розгляду справи. А тому він не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача як орендаря земельної ділянки, оскільки земельна ділянка й надалі перебуває у користуванні відповідача, а забезпечення позову обмежується лише відповідною забороною.

Також апеляційний суд враховує й те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду.

Таким чином, оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на те, що суд не вказав, а позивач не навів за текстом поданої заяви, що земельна ділянка (або декілька ділянок), договір оренди якої просить розірвати позивач, є в переліку (додатку) до Договору відчуження прав оренди земельних ділянок. При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що, як правильно зазначив суд, укладення Договору № 1704/25-24 про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025 року може свідчити про можливість у відповідача змінити правовий статус спірного об`єкта, зокрема шляхом передачі прав на нього іншій особі, без погодження з відповідачем, попри наявність невиконаних договірних зобов`язань зі сторони орендаря.

Також підлягають відхиленню й посилання скаржника на недоведеність того, що негайне невжиття обраних ним заходів забезпечення позову хоч якоюсь мірою може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. При цьому апеляційний суд виходить з того, що вжиття вказаного заходу забезпечення позову є необхідним, пропорційним й таким, що забезпечує ефективний захист прав позивача у межах даного провадження.

Висновки суду апеляційної інстанції

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі її порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" залишити без задоволення.

Ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 07 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повної постанови 02 вересня 2025 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська