Справа № 357/8277/25
Провадження № 2/357/4081/25
18 серпня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Сомок О.А.,
секретар судового засідання Пугач В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди
У червні 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Тарасюк А.В. до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 03 березня 2023 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК, України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження закрито.
Згідно вказаної вище ухвали встановлено, що 30.12.2022 року приблизно о 06 год. 00 хв. на 120 км + 82 м а/д Р-04 водій ОСОБА_2 , який рухаючись на своєму автомобілі марки "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку до м. Біла Церква від а/д Київ-Одеса, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, а також погодні умови в результаті чого допустив виїзд на смугу зустрічного руху в результаті чого відбулося зіткнення автомобілем "PEUGEOT" н.з. НОМЕР_2 в наслідок чого пасажира вищевказаного автомобіля ОСОБА_3 було доставлено до Білоцерківської МЛ N 2. Таким чином водій ОСОБА_2 порушив вимоги: п. 1.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що "Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими", п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, де вказано, що "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі"; п. 12.1. Правил дорожнього руху України, де вказано, що "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 , отримав наступні тілесні ушкодження: перелом кісток склепіння та основи черепа, перелом кісток лицевого черепа ліворуч, субдуральна гематома лівої гемісфери, рана на голові, множинні садна голови, тулуба. Дані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ N 6 від 17 січня 1995 року, є небезпечним для життя. Сукупність допущених водієм ОСОБА_2 вимог п. п. 1.3. 2.3 (б), п. 12.1, Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
28.02.2023 року ОСОБА_2 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вказує, що кримінальне провадження закрито за нереабілітуючими обставинами, тому вина підозрюваного ОСОБА_2 у вчиненні кримінального передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України є встановленою.
Таким чином, порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та наслідків.
Зазначив, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 3246 від 24 липня 2020 року власником автомобіля Peugeot 301, р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_5 . Проте, відповідно довіреності від 03 березня 2023 року виданої приватним нотаріусом Київського міського округу Полежаєвим О.Є., зареєстрованою в реєстрі за №197 фактичним та законним володільцем є ОСОБА_1 , тобто Позивач.
Просить врахувати, що відповідно до ст. 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну, таким чином Позивач є належним.
Зазначає, що згідно полісу №210433739 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Ford Focus", реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в ПАТ СК «Інтер-поліс», розмір франшизи складає 2000, 00 грн.
21 березня 2023 року Позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, а 15 червня 2023 року отримав від ПАТ СК «Інтер-поліс» максимально можливе страхове відшкодування в розмірі 158 000, 00 грн., за мінусом франшизи, але отриманий розмір страхового відшкодування є недостатнім для покриття матеріальних збитків завданих пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП.
Відповідно пункту 36.6 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Вказує, що згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №8165/2 від 03 грудня 2024 року вартість матеріального збитку заподіяна власнику автомобіля Peugeot 301, р.н. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 298177, 00 грн. Тобто розмір матеріального збитку рівний ринковій вартості автомобіля до ДТП, в в`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту є не меншою за його ринкову вартість.
Зазначає, що розмір шкоди завданої внаслідок пошкодження автомобіля складає 257 177,00 грн. з розрахунку: 298 177, 00 грн. ринкова вартість автомобіля Peugeot 301, р.н. НОМЕР_2 на момент пошкодження - 41 000, 00 грн. залишки пошкодженого транспортного засобу. Тому невідшкодованою залишається шкода в сумі 99 177, 00 грн., розрахунку 257 177, 00 грн. загальний розмір шкоди внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП 158 000, 00 грн. страхове відшкодування здійснене ПАТ СК «Інтер-поліс».
Вказує, що поніс додаткові витрати, в розмірі 12 000, 00 грн. в зв`язку з оплатою послуг оцінювача за складання Звіту №8165/2 з визначення матеріального збитку нанесеного власнику колісного транспортного засобу Peugeot 301, р.н. НОМЕР_2 та довідки №8165/2 про оцінку колісного транспортного засобу Peugeot 301, р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується актом здачі прийняття виконаних робіт та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №13.
Посилаючись на вказані обставини просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 113 177,54 грн. Судові витрати покласти на ОСОБА_2 .
Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу 03 червня 2025 року передано на розгляд судді Сомок О.А.
Ухвалою судді від 06 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання 18 липня 2025 року о 12:00 год.
18 липня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи на 18 серпня 2025 року 11:00 год.
18 серпня 2025 року до канцелярії суду від представника позивача адвоката А.В.Тарасюка надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за його відсутності та позивача, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки отримав, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Також відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву.
Згідно зі ст. ст. 280-282 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 3246 від 24 липня 2020 року власником автомобіля Peugeot 301, р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_5 . Відповідно довіреності від 03 березня 2023 року виданою приватним нотаріусом Київського міського округу Полежаєвим О.Є., зареєстрованою в реєстрі за №197 ОСОБА_5 уповноважила Позивача експлуатувати та розпоряджатися автомобілем Peugeot 301, р.н. НОМЕР_2 .
30.12.2022 року приблизно о 06 год. 00 хв. на 120 км + 82 м а/д Р-04 водій ОСОБА_2 , рухаючись на автомобілі марки "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку до м. Біла Церква від а/д Київ-Одеса, допустив виїзд на смугу зустрічного руху в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем "PEUGEOT" н.з. НОМЕР_2 , пасажир якого отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень
28.02.2023 року ОСОБА_2 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Ухвалою Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 03 березня 2023 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК, України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження закрито за нереабілітуючих обставин.
03 грудня 2024 року на замовлення Позивача, оцінювачем ОСОБА_6 складено звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №8165/2, згідно якого вартість матеріального збитку заподіяна власнику автомобіля Peugeot 301, р.н. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 298 177, 00 грн. Розмір матеріального збитку рівний ринковій вартості автомобіля до ДТП, в в`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту є не меншою за його ринкову вартість.
Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Стаття 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно зі спеціальним Законом України N 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Згідно з ст. 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом.
За правилами згідно статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до статті 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Стаття 28 Закону встановлює, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі статтею 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За правилами ч. ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі N 450/1686/17).
Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.
Висновки суду.
Як встановлено судом, за наслідками ДТП з вини Відповідача Позивачу було заподіяно майнову шкоду.
Вину ОСОБА_2 встановлено Ухвалою Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 03 березня 2023 року за якою його звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження закрито. Ухвала набрала законної сили 13 березня 2023 року. Як убачається зі змісту вказаного судового рішення дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України. Отже невиконання ним вимог Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, тому саме ОСОБА_2 повинен відшкодовувати заподіяну Позивачу шкоду.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Спричинена Позивачу майнова шкода полягає у пошкодженні належного йому на праві речового володіння транспортного засобу марки "PEUGEOT", реєстраційний номер НОМЕР_2 .
При визначенні розміру майнової шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з такого.
Указаний розрахунок майнової шкоди не оспорювався Відповідачем.
З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача завданої йому в результаті ДТП майнової шкоди підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з заявою представника Позивача питання про судові витрати на професійну правничу допомогу має бути вирішено додатково у встановлений законом спосіб.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 111 177, 00 гривень (сто одинадцять тисяч сто сімдесят сім гривень 00 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складене 25 серпня 2025 року.

Суддя О. А. Сомок