У Х В А Л А

03 вересня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши заяву керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області Андрія Неродика, який діє в інтересах держави, про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області Андрія Неродика, який діє в інтересах держави, до Ужгородської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНІВЛАД», ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку територіальній громаді,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2025 керівник Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області Неродик А., який діє в інтересах держави, звернувся до суду із позовною заявою до Ужгородської міської ради, ТОВ «ЕНІВЛАД», ОСОБА_1 , в якій просить:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення XVI сесії міської ради VIII скликання від 03.02.2022 №638 (пункт 1.11), яким затверджено ТОВ «ЕНІВЛАД» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :10:001:0355) площею 0,0785 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури по АДРЕСА_1 та передано її в оренду строком на 3 роки.

2. Визнати недійсним договір оренди землі від 15.02.2023 №2345 щодо

земельної ділянки за кадастровим номером :10:001:0355 площею

0,0785 га по АДРЕСА_1 .

3. Зобов`язати ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , повернути територіальній громаді міста Ужгород земельну ділянку за кадастровим номером :10:001:0355 площею 0,0785 га по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ЕНІВЛАД» набуло право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :10:001:0355 площею 0,0785 га по АДРЕСА_1 поза конкурсних процедур у зв`язку з наявністю на ній будівлі літерою А, площею 292,3 кв.м., яка перебувала у користуванні товариства на підставі рішення Ужгородської міської ради №632 від 18.05.2017 та договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №757 від 21.06.2017. Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 11.09.2024, залишеним у силі постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.12.2024, установлено факт незаконності приватизації цієї будівлі через порушення визначених законодавством вимог, зокрема застосування неконкурентного способу, що зумовило і незаконність подальшого набуття права користування земельною ділянкою.

Позивач вказує, що на підставі технічного обстеження від 26.10.2024 будівля була визнана аварійною, і рішенням органів місцевого самоврядування погоджено її знесення, про що 04.12.2024 внесено відомості до Державного реєстру речових прав. Незважаючи на це, рішенням XVI сесії міської ради VIII скликання від 03.02.2022 №638 затверджено проект землеустрою та передано спірну земельну ділянку в оренду ТОВ «ЕНІВЛАД» строком на 3 роки, а 15.02.2023 укладено відповідний договір оренди №2345. У подальшому на ділянці в період з 27.12.2024 по 20.01.2025 збудовано підсобну будівлю площею 2,5 кв.м., введену в експлуатацію 06.02.2025, яку 11.03.2025 ТОВ «ЕНІВЛАД» відчужило за договором купівлі-продажу №1202 на користь ОСОБА_1 , що спричинило перехід до останньої права оренди відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України.

На думку прокурора, незаконність набуття відповідачем права власності на будівлю площею 292,3 кв.м. та подальше незаконне отримання права користування земельною ділянкою свідчать про очевидні ознаки протиправності рішень міської ради та договору оренди, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню, а земельна ділянка поверненню у власність територіальної громади м. Ужгорода.

Процесуальні дії по справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2025 вказану справу передано на розгляд судді Голяни О.В.

Суть заяви про забезпечення позову.

Разом з позовом керівником Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області Неродик А., який діє в інтересах держави, подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить:

1.Накласти арешт на земельну ділянку за

кадастровим номером :10:001:0355 площею 0,0785 га

по АДРЕСА_1 .

2. Заборонити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ТОВ «ЕНІВЛАД», , іншим фізичним і юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровими номерами :10:001:0355 площею 0,0785 га.

3. Заборонити Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради на час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо проведення будівництва об`єктів нерухомості і введення їх в експлуатацію на земельній ділянці з кадастровими номерами :10:001:0355 площею 0,0785 га.

4. Заборонити Ужгородській міській раді, ЄДРПОУ: 33868924, іншим фізичним і юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, зміни цільового призначення, передачі в оренду чи на іншому праві користування, відчуження, передачі в заставу, іпотеку тощо щодо земельної ділянки за кадастровим номером за кадастровим номером :10:001:0355 площею 0,0785 га.

5. Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки за

кадастровим номером за кадастровим номером :10:001:0355

площею 0,0785 га та будь-яких об`єктів нерухомого майна ній.

Позивач обґрунтовує заяву про забезпечення позову тим, що відповідачі мають намір здійснити будівництво багатоквартирного житлового будинку на спірній земельній ділянці по АДРЕСА_1 , на яку вже надано містобудівні умови та подано повідомлення про початок виконання робіт. У період з грудня 2024 по лютий 2025 року на ділянці збудовано підсобну будівлю площею 2,5 кв.м, яку введено в експлуатацію на підставі декларації. Подальше будівництво та реєстрація права власності на нього унеможливлять реальне поновлення прав територіальної громади, створять істотні перешкоди для повернення земельної ділянки та значно ускладнять виконання можливого рішення суду. Завершення будівництва і реєстрація права власності нівелюють мету звернення прокурора до суду, потребуватимуть нових позовів про знесення об`єкта, що спричинить значні фінансові витрати та становитиме непомірний тягар для держави, у зв`язку з чим позивач наголошує на існуванні дійсного спору і реальної загрози завдання істотної шкоди державним інтересам, що зумовлює необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку із тим, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у постановах від 31 липня 2024 року у справі № 623/2015/21, від 29 липня 2024 року у справі № 761/80/23, від 15 липня 2024 року у справі № 361/5905/23 та інших вказав, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у разі задоволення позову, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (пункт 2). Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими, які можуть настати в результаті їх невжиття, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу заявника майновим наслідкам обмеження прав відповідача. Ці обставини є істотними для вирішення питання про забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням сторін у разі існування побоювань, що виконання ухваленого рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися у наявності спору та реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду; з`ясувати обсяг позовних вимог і відповідність виду забезпечення заявленим вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги також інтереси відповідача й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням заходів.

Такі правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 червня 2024 року у справі № 644/1482/22, від 01 травня 2024 року у справі № 638/6777/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 201/9686/23 та інших.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначила, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Важливим є момент об`єктивного існування ризиків, а також доведення того, що без заходів забезпечення права особи будуть порушені.

У постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) наголошено, що співмірність означає співвідношення наслідків вжиття і невжиття заходів, а також вартість майна, на яке заявлено арешт.

У постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) Велика Палата вказала, що умовою застосування заходів є достатньо обґрунтоване припущення, що їх невжиття може істотно ускладнити виконання рішення або поновлення прав.

У постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 Велика Палата ВС підкреслила, що ключовим є встановлення наявності спору, ризику незабезпечення ефективного захисту, співмірності заходів та відсутності зловживання процесуальними правами.

Таким чином, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, що покликане убезпечити інтереси позивача у випадку недобросовісних дій відповідача або коли невжиття заходів призведе до неможливості виконання рішення суду.

Як встановлено судом, предметом позову у даній справі є визнання незаконним та скасування рішення XVI сесії міської ради VIII скликання від 03.02.2022 № 638 (пункт 1.11), яким затверджено ТОВ «ЕНІВЛАД» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :10:001:0355) площею 0,0785 га по АДРЕСА_1 та передано її в оренду строком на 3 роки; визнання недійсним договору оренди від 15.02.2023 № 2345; зобов`язання повернути земельну ділянку територіальній громаді.

За результатом розгляду спору має вирішитись питання про законність передачі земельної ділянки та похідних документів. Від цього залежить подальша доля самої ділянки та правові наслідки щодо підсобної будівлі й планів забудови.

Необхідність забезпечення позову зумовлена реальною загрозою утруднення чи неможливості виконання рішення: відповідачами вже розпочато будівельні роботи, зведено та введено в експлуатацію підсобну будівлю, наявний намір звести багатоквартирний будинок. Подальше будівництво та реєстрація прав створять нові правовідносини, що виходитимуть за межі предмета спору, і вимагатимуть додаткових процесів (у тому числі про знесення будівлі), що призведе до значних фінансових витрат.

Застосування арешту земельної ділянки та заборони проведення підготовчих і будівельних робіт є адекватним і співмірним способом запобігання негативним наслідкам, оскільки саме ці заходи забезпечують збереження фактичного та правового стану об`єкта спору до ухвалення рішення у справі та унеможливлюють виникнення нових правовідносин, що могли б істотно ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення. Водночас вимоги про заборону Державній інспекції архітектури та містобудування України та її підрозділам, а також Ужгородській міській раді й іншим суб`єктам вчиняти дії щодо поділу, об`єднання чи зміни цільового призначення земельної ділянки є надмірними, виходять за межі предмета спору і фактично блокують реалізацію владних повноважень органів державної влади та місцевого самоврядування.

Крім того, накладення арешту на земельну ділянку як самостійний захід вже унеможливлює відчуження, поділ, об`єднання чи інші дії, пов`язані зі зміною правового режиму спірного майна, тому дублювання зазначених заборон є зайвим і необґрунтованим. Отже, у цій частині заяви слід відмовити, як у такій, що не відповідає принципу співмірності заходів забезпечення позову та порушує баланс інтересів сторін і інших учасників правовідносин.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується лише у випадку забезпечення позову та є обов`язковим за наявності передбачених законом умов. Матеріали справи не містять доказів, що накладений арешт чи заборона підготовчих/будівельних робіт можуть спричинити відповідачам збитки, а також відсутні підстави, передбачені ч. 3 цієї статті. Тому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157, 259-261, 352-354 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0355 площею 0,0785 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНІВЛАД», ОСОБА_1 на час розгляду справи та до набрання законної сили рішенням суду здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0355 площею 0,0785 га.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання до відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (88005, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10) та учасникам справи для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Позивач: Ужгородської окружна прокуратура, адреса: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 6.

Відповідач: Ужгородська міська рада, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Поштова, 3, .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНІВЛАД», місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Дружня, 9, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Голяна О.В.