ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2647/25 Справа № 179/1853/24 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Ткаченко І.Ю.,

суддів: Свистунової О.В., Пищиди М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором

за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Союз-Дніпро»

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2024 року позивач КС Союз- Дніпро звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 24 грудня 2020 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником був укладений договір споживчого кредиту № 1749/20. Згідно умов договору споживчого кредиту позивач надав відповідачеві ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 49 000 грн. 00 коп., строком на 48 місяців, починаючи з 24 грудня 2020 року по 23 грудня 2021 року, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за кредитним договором згідно умов договору. Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості. Кредит мав бути повернутий відповідачем ОСОБА_1 у строк до 23 грудня 2024 року. Проте, відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання по кредитному договору. Порушення виявилося в тому, що відповідач ОСОБА_1 несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту. В якості забезпечення виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, було укладено договір поруки між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Згідно договору поруки відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем. Неодноразово позивач повідомляв відповідачів з вимогами погасити заборгованість за кредитним договором, однак зобов`язання не виконувалися. Тому позивач змушений звертатися до суду та вимагає стягнути із солідарних боржників заборгованість по кредитному договору в розмірі 78 728 грн. 81 коп., з яких: 40 211 грн. 74 коп. - залишок по кредиту та судові витрати, 38 517,07 грн. проценти нараховані за користування кредитом (а.с.2-4).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року позовні вимоги Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь кредитної спілки «Союз-Дніпро»: заборгованість за кредитним договором № 1749/20 від 24.12.2020 року у розмірі 59 046 грн. 61 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Провадження по справі за позовом кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором закрито (а.с.70-71).

Не погодившись з таким рішенням, КС «Союз-Дніпро» звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.73-76).

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2025 року виправлено описку допущену у рішенні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року у справі за позовом Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором.

В другому абзаці резолютивної частини рішення вказано суму заборгованості за кредитним договором №1749/20 від 24.12.2020 року, яка підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Союз-Дніпро» у розмірі 78 726,81 грн. (а.с.103).

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 грудня 2020 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником був укладений договір споживчого кредиту № 1749/20. Згідно умов договору споживчого кредиту позивач надав відповідачеві ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 49 000 грн. 00 коп., строком на 48 місяців, починаючи з 24 грудня 2020 року по 23 грудня 2021 року, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за кредитним договором, зобов`язався погашати заборгованість щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості. Кредит мав бути повернутий відповідачем ОСОБА_1 у строк до 23 грудня 2024 року (а. с. 7-9).

Між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1749/20 від 24.12.2020 року. Згідно договору поруки відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем за кредитним договором (а. с. 10).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1749/20 від 24.12.2020 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 78 728 грн. 81 коп., з яких: 40 211 грн. 74 коп. - залишок по кредиту та судові витрати, 38 517,07 грн. проценти нараховані за користування кредитом (а. с. 5-6).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив висновок про те, що Кредитна спілка та відповідач ОСОБА_5 уклали договір споживчого кредиту та суд вважав, що є підтвердженими обставини щодо отриманих позичальником кредитних коштів в розмірі згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, які позичальником не повернуті.

Заразом, на думку суду позивачем підтверджені обставини щодо існування домовленості про розмір процентів за користування кредитними коштами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, у статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частин першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Узгодженням умов договору поруки № 1482/21 від 08 листопада 2021року сторони визначили солідарну відповідальність боржника та поручителів.

Отже, встановивши факт неналежного виконання позичальником ОСОБА_1 , зобов`язання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування відповідно до вищенаведених умов договору, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обов`язок відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , як солідарних боржників, нести відповідальність перед Кредитною спілкою щодо погашення заборгованості по кредиту.

Оскільки судом 1 інстанції винесено ухвалу про виправлення описки, яку допущено в рішенні у рішенні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року, тому доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Союз-Дніпро» - залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2025 року.

Судді: