Справа № 716/386/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2025 року місто Заставна

Заставнівський районий суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Бортніка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Біла Уляна Михайлівна, заінтересована особа: ОСОБА_2 , Кіцманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2025 ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , який будучи стрільцем стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Федорівка Бахмутского району Донецької області під час виконання бойового завдання; про внесення відповідних зміни до актового запису про її народження.

Вимоги обґрунтовано тим, що з 1997 по 2011 рік мати заявниці - ОСОБА_5 проживала разом з ОСОБА_4 як подружжя, але без реєстрації шлюбу. В 1998 році народилася заявниця, однак відомості про батька до актового запису про її народження були внесені на підставі ст.135 СК України. ОСОБА_4 завжди визнавав себе батьком заявниці, з дитинства виховував її, утримував матеріально. Після припинення в 2011 році шлюбних відносин між батьками ОСОБА_4 продовжував підтримувати спілкування з заявницею, допомагав матеріально.

Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для набуття права на грошову допомогу загиблого військовослужбовця.

Ухвалою судді від 11.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд.

Ухвалою суду від 08.04.2025 у справі призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлені питання щодо кровного споріднення заявниці та загиблого ОСОБА_4 , зупинено провадження у справі.

Після надходження до суду висновків експерта, ухвалою суду від 27.08.2025 провадження у справі відновлено.

Заявниця та її представник до судового засідання не з`явилися, представник заявника надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вимоги заяви підтримала.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , представник Кіцманського відділу ДРАЦС у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного МУ МЮ, Міністерства оборони України до судового засідання не з`явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, про поважність причини неявки суд не повідомили.

Представник Міністерства оборони України надав суду письмові пояснення, в яких зауважив, що походження дитини від батька має бути достеменно доведено і не викликати жодних сумнівів. Єдиним беззаперечним доказом батьківства вважав ДНК-тест.

Враховуючи що сторони та їх представники до судового засідання не з`явилися, і обставини, визначені ст.223 ЦПК України, які б перешкоджали проведенню судового засідання не встановлені, суд розглядає справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Горішні Шерівці Чернівецького району Чернівецької області народилася ОСОБА_6 , актовий запис №02 від 27.03.2002, вчинений відділом ДРАЦС Заставнівського РУЮ Чернівецької області (а.с.9 зв.).

Батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними актового запису №02 від 27.03.2002, вчиненого відділом ДРАЦС Заставнівського РУЮ Чернівецької області є ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ; відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.10 зв.-11).

27.09.2016 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 (актовий запис №54 Заставнівського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області) внаслідок чого відбулася реєстрація зміни прізвища дружини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а.с.10).

Наказом №321 командира військової частини № НОМЕР_2 від 13.11.2023 військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдата ОСОБА_4 , солдата резерву 29 запасної роти військової частини НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу частини (а.с.11 зв.); 10.03.2024 солдат ОСОБА_4 , солдат резерву 29 запасної роти військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що прибув до складу сил і засобів здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у веденні бойових дій наказ №72 командира військової частини № НОМЕР_2 від 10.03.2024 (а.с.12).

Протягом 2024 року ОСОБА_4 здійснював грошові перекази ОСОБА_1 на загальну суму 11000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.12 зв.-14 зв).

11.01.2025 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув в селі Федорівка Бахмутського району Донецької області під час бойових дій забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, причина смерті гостра масивна кровотеча, проникаючі, сліпі, скалкові поранення грудної клітини з ушкодження правої легені, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків, що підтверджується: лікарським свідоцтвом про смерть №43 від 13.01.2025, свідоцтвом про смерть від 16.01.2025 (актовий запис №6 вчинений Сторожинецьким відділом ДРАЦС у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного МУ МЮ), наказом №294 командира військової частини № НОМЕР_2 від 25.01.2025 «Про результати службового розслідування за фактом загибелі солдата ОСОБА_4 » (а.с.17, 18, 15 зв.-16 зв).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з пунктом статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби (підпункт 1 пункту 2 вищевказаної статті).

У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

У пункті 4 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, що діяла на день загибелі військовослужбовця зазначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого, що розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень (п.3 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть). Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть (абз.1 п.3 Порядку).

При цьому, спори щодо розміру грошової допомоги та права на її відшкодування між особами, які претендують на такі виплати та органом, який проводить їх нарахування та виплату розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року у справі №140/2178/15-ц (провадження № 61-9869св20) та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 295/3547/21 (провадження № 61-10600св21)).

Судом вживалися заходи для встановлення кола осіб, які б мали право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 .

За даними Кіцманського відділу ДРАЦС у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного МУ МЮ від 31.03.2025 (а.с.49) такі особи відсутні, а саме батьки, діти, другий з подружжя.

Отже, у разі доведеності заявницею батьківства військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдата ОСОБА_4 , солдата резерву 29 запасної роти військової частини НОМЕР_1 загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 під час здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, вона може набути право на одноразову грошову допомогу у разі загибелі військовослужбовця, і інші особи, які б мали право на таку грошову допомогу відсутні, а отже відсутній спір щодо її розміру.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч.2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Як зазначалося, відомості про батька народженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (нині - ОСОБА_10 ) внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Ймовірний батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (нині ОСОБА_10 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з інформацією від 27.01.2025 ДСУ «Чернівецьке ОБ СМЕ», в архіві відділення судово-медичної гістології зберігався вологий архів (шматочки внутрішніх органів), а в архіві відділення судово-медичної імунології кров висушена на стерильній марлі від трупа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

Ухвалою суду від 08.04.2025 про призначення у справі судово-генетичної експертизи, вищевказані зразки біологічного матеріалу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було надано експерту для дослідження та відповіді на питання суду щодо кровного споріднення заявниці та загиблого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з висновками ДСУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №674 від 02.07.2025, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що померлий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтися біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,99999%, тобто батьківство практично доведене.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. ч. 1 3 ст.89 ЦПК України).

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що в ході судового розгляду справи підтвердився факт походження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і такі висновки суду ґрунтується на доводах заяви ОСОБА_1 щодо спільного проживання її матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_4 , починаючи з 1997, виховання та утримання її батьком як до так і після припинення шлюбних відносин у 2011 з її матір`ю, висновками судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Встановлення факту батьківства створить для заявниці юридичні наслідки у вигляді набуття права на одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до абз. 11 п. 20 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ вказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76-78, 81, 89, 263-265, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, ст. 130 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Біла Уляна Михайлівна, заінтересована особа: ОСОБА_2 , Кіцманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису №02 про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції в Чернівецькій області від 27.03.2002, зазначивши в графі «Відомості про батька» - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі «Громадянство» - Україна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська