РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Лутая А.М.,

за участю: секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

представника відповідача Кібальника В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, 24.05.2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти, які зобов`язалась повернути та сплатити відсотки за користування ними.

На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року первісний кредитор ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) новому кредитору АТ «Таскомбанк» права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року (витяг з Реєстру боржників), ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 на суму 27 668,53 гривень, з яких: 18 950,83 гривень загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,49 гривень заборгованість за відсотками; 8716,21 гривень сума заборгованості по комісії.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення про необхідність погашення наявної заборгованості, відповідачка свої зобов`язання не виконує. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № від 24.05.2021 року в розмірі 27 668,53 гривень.

На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 24.05.2021 в розмірі 27 668,53 гривень та понесені судові витрати.

Ухвалою від 16.01.2025 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.03.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_1 не була повідомлена про заміну кредитора у встановленому законом порядку, а тому кошти на погашення кредиту сплачувала на узгоджені реквізити. Кредитний договір від 24.05.2021 року відповідачка уклала з ТОВ «ФК «ЦФР» після спливу терміну договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ПАТ «Таскомбанк», що надає право позивачу стягувати борг з відповідача.

Крім того вказує, що у матеріалах справи відсутні відомості про рух коштів за рахунками зазначеними у кредитному договорі, що ставить під сумнів в належному виконанні договірних умов самим кредитодавцем, а саме ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідач не отримала примірник з Умовами отримання кредитів від ТОВ «ФК « ЦФР», що розміщені на сайті http://kreditmarket.ua, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи підпису відповідача про отримання такого примірника, та Умов отримання кредитів розміщених на сайті http://kreditmarket.ua з підписом ОСОБА_1 про їх ознайомлення. Позивач не надав Суду докази того, що відповідач саме ці Умови з сайту банку розуміла та ознайомилася і погодилася з ними підписуючи договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані Умови на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, вказує, що не заперечує щодо постановлення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити ТОВ «ФК «ЄАПБ» у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що 24.05.2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 22 618,00 грн., строком на 24 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом, який ОСОБА_1 ..

Окрім Кредитного договору ОСОБА_1 підписала Паспорт кредиту від ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 5422527, який є невід`ємною частиною кредитного договору.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , в порушення умов договору, не виконувала належним чином взяті на себе боргові зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої станом на 31.10.2024 становить 27 668,53 грн..

Крім того, судом встановлено, що 07 жовтня 2016 року між АТ «Таскомбанк» (Новий кредитор) та ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (Первісний кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

24.05.2021 року, тобто вже після укладення Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» уклало з відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір № , за умовами якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» надало позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі 22 618,00 грн.

В подальшому, 15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № на суму 27 668,53 гривень, з яких: 18 950,83 гривень загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,49 гривень заборгованість за відсотками; 8716,21 гривень сума заборгованості по комісії.

Таким чином, кредитний договір між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладений 24.05.2021, тобто майже через п`ять років після укладення 07 жовтня 2016 року договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», а тому право вимоги до відповідача у АТ «Таскомбанк» не існувало на момент укладення договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року.

Отже, сторони не могли передбачити, що 24.05.2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та відповідачем ОСОБА_1 буде укладено кредитний договір.

Лише 15.05.2024 року на підставі договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, АТ «Таскомбанк» передало фактору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак, право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 в даний пакет не могло увійти.

Жодних доказів того, що в момент укладення кредитного договору 24.05.2021 року, відповідачка була поінформована та підтвердила свою згоду на відступлення права вимоги в користь АТ «Таскомбанк» за договором про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року , матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № , оскільки кредитний договір був укладений 24.05.2021, а договір про відступлення права вимоги, за умовами якого попередньому фактору АТ «Таскомбанк», передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 07 жовтня 2016 року, тобто задовго до укладення кредитного договору.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки позивач не надав суду доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором від 24.05.2021 року, укладеним між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 , тому суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 01.09.2025.

Суддя А.М.Лутай