Справа № 576/1782/25
Провадження № 2/576/566/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря - Опанасенко Т.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

встановив:

21.07.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (надалі також - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі також - відповідач) про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 19.12.2021 р. між ним та відповідачем укладено договір № -552349 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Вказаний договір є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор 4011, для підписання кредитного договору № -552349 від 19.12.2021 р. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту становить 8600 грн. 00 коп. (п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту); початковий строк кредитування становить 22 дні, (п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); дисконтна відсоткова ставка становить 1,10% на добу за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); базова процентна ставка становить 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом, визначений п.3.5., п.3.6., п.3.7., п. 3.8. договору (р.4 паспорту кредиту, п.4 графіку розрахунків); сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 22 дні становить 10682,00 грн. 00 коп. (8600 грн. 00 коп. тіло кредиту + 2082 грн. 00 коп., відсотки за користування позикою за перші 22 дні, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків). Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору та, перерахував грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_1 , яку ОСОБА_1 вказав в особистому кабінеті. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів (розділ 7 паспорту кредиту). Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 10.01.2022 року до 09.04.2022 року, за ставкою 2,2% на добу. Також зазначає, що відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 3122,00 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. На момент подання даної позовної заяви у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 22526,22 грн., з яких: 7559,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 14967,22 грн. - заборгованість за відсотками за користування позикою. Просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 22526,22 грн. та судовий збір у сумі 2422,40 грн.

30.07.2025 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України та проханням сторони позивача, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 47-48). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

30.07.2025 р. на адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 49).

05.08.2025 р. відповідач отримав копію копія ухвали про відкриття провадження у справі.

21.08.2025 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він заперечує проти позову, оскільки позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не надав належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме інформації, яка б доводила укладення договору з використанням ним одноразового ідентифікатора. Також зазначає, що умови договору є такими, що не відповідають умовам Цивільного кодексу України. Крім того, вважає, що розмір відсотків, нарахованих позивачем, суперечить ч.5 ст. 8 ЗУ України «Про споживче кредитування». Також, вказує, що строк позовної давності за вимогами позивача сплив, а тому є підставою для відмови у позові. Крім того, вважає, що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. є необґрунтованими, виглядають невідповідно і суперечать принципу розумності витрат. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Копія відзиву була направлена відповідачем на адресу позивача.

Позивач в установлений судом строк, відповіді на відзив не подав.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 19.12.2021 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Кошельок» було укладено договір № -552349 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 11-16).

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор 4011, для підписання кредитного договору № -552349 від 19.12.2021р., шляхом направлення відповідачу на номер телефону НОМЕР_2 .

Сторонами договору також узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахування вартості супутніх послуг.

Відповідно до п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту, сума кредиту становить 8600 грн. 00 коп.

Згідно п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків, початковий строк кредитування становить 22 дні.

Дисконтна відсоткова ставка - 1,10% на добу за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків), а базова процентна ставка становить 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом (п.3.5., п.3.6., п.3.7., п. 3.8. договору, р.4 паспорту кредиту, п.4 графіку розрахунків);

Відповідно до р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків, сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 22 дні становить 10682,00 грн. 00 коп. (8600 грн. 00 коп. тіло кредиту + 2082 грн. 00 коп., відсотки за користування позикою за перші 22 дні).

Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 10.01.2022 року до 09.04.2022 року, за ставкою 2,2% на добу).

Факт перерахування відповідачу грошових коштів на його картковий рахунок № НОМЕР_1 , яку останній вказав в особистому кабінеті як банківську картку, підтверджується повідомленням Центрального відділення Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» у м. Києві від 25.06.2025 р., відповідно до якого, 19.12.2021 р. о 16:11:30 год. були перераховані кошти у розмірі 8600,00 грн. (а.с. 22).

Також, згідно повідомлення XPAY Group LLC, 19.12.2021 р. через платіжну систему XPAY Group LLC було проведено успішне зарахування кредитних коштів у розмірі 8600,00 грн. на карту клієнта № НОМЕР_3 по договору № -552349 (а.с. 23).

Із наданої АТ КБ «ПриватБанк» інформації вбачається, що на ім`я - ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_4 ).

Доказів зворотного матеріали справи не містять та такі не були надані відповідачем.

Відповідач, на виконання умов договору, 09.01.2022 р. здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 3122,00 грн., з яких: 1040,80 грн. - сплачено по кредиту та 2081,20 грн. - сплачено відсотки (а.с.18).

Зробивши часткову оплату, з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором № -552349 від 19.12.2021 р. про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, заборгованість відповідача за цим договором складає 22526,22 грн. з яких: 7559,00 грн. - заборгованість за кредитом, 14967,22 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 18-19).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Положеннями ч.1 ст.6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

У ч.ч.1,3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону №675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення статті 12 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, судом встановлено факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору.

При цьому суд зауважує, що відповідачем доказів, які спростовують наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору, не надано і судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями ч.1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Твердження відповідача, щодо ненадання позивачем інформації, яка б доводила укладення договору з використанням ним одноразового ідентифікатора, суд не приймає до уваги (відповідачем не спростовані), оскільки факт укладення кредитного договору та умови надання кредиту і отримання відповідачем кредитних коштів, повністю підтверджується матеріалами справи.

Щодо застосування позовної давності слід зазначити наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно пункту 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Крім того, відповідачем 09.01.2022 р. було здійснено часткову оплату за договором на загальну суму 3122,00 грн.

Таким чином, вимога відповідача, щодо застосування позовної давності, не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем доводи та обґрунтування позову в ході розгляду справи не спростовані, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у загальній сумі 22526,22 грн.

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;

Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу суд виходить з такого.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025 р., укладеного з Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери»; додаток до договору про надання правової допомоги від 20.06.2025 р., відповідно до якого, витрати на професійну правничу допомогу складають 10000,00 грн.; свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 38, 39, 41).

Однак, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17).

Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 10000,00 грн. є завеликими для даної категорії і складності справи і не відповідають критерію реальності таких витрат, оскільки у справі не проводились судові засідання, в яких брав би участь представник позивача, тому суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідач на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 19, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (вул. Антонова, буд. 8А, с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область, п.і. 08135, ) заборгованість за кредитним договором № -552349 від 19.12.2021 р. в сумі 22526 (двадцять дві тисячі п`ятсот двадцять шість) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (вул. Антонова, буд. 8А, с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область, п.і. 08135, ) судовий збір в сумі 2422,40 грн. та 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Колодяжний