ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7736/25 Справа № 212/2846/25 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/2846/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Понг», правонаступником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Понг», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», на заочне рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 20 травня 2025 року, яке ухвалено суддеюВласенко М.Д.у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 травня 2025року, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Понг» (надалі ТОВ «ФК «Пінг Понг»), правонаступником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (надалі ТОВ «ФК «Солвентіс», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 11 квітня 2021 року в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ Мілоан відповідач подав заявку на отримання кредиту №103216679.

ТОВ Мілоан направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 103216679 від 11 квітня 2021 року.

Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на вебсайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору.

Правила надання фінансових кредитів ТОВ Мілоан розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця.

На підставі вказаного укладеного кредитного договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000,00 грн.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин.

08 липня 2021 року, згідно умов договору відступлення прав вимоги № 04Т, ТОВ Мілоан відступлено право вимоги за Кредитним договором № 103216679 від 11 квітня 2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс (далі ТОВ Діджи Фінанс).

24 січня 2022 року між ТОВ Діджи Фінанс та позивачем укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, позивачем набуто право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед позивачем становить 22 450,0 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками 16 500,00 грн., заборгованість за комісією 950,00 грн., заборгованість за пенею 00,00 грн.

Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ Мілоан до ТОВ Діджи Фінанс, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору.

Враховуючи викладене, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 103216679 від 11 квітня 2021 року у загальному розмірі 22 450,00 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Заочним рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 20 травня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ «ФК «Пінг Понг», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Солвентіс», просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 11.04.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було підписано договір про споживчий кредит №103216679, на підставі п. 1.1. якого ТОВ «Мілоан» зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно п. 6.5. Кредитного договору, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Відповідачу було направлено електронним повідомленням(SMS) на номер телефону НОМЕР_1 , який особисто вказаний відповідачем у договорі про споживчий кредит №103216679 від 11.04.2021. Повідомлення містило одноразовий ідентифікатор S28099, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов Договору. Даний Договір також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства за адресою: https://miloan.ua/.

Таким чином, проаналізований апелянтом вище алгоритм дій щодо порядку укладення правочину, зокрема, в електронній формі, дає підстави вважати доведеним належними доказами факт, що Договір про споживчий кредит №103216679 від 11.04.2021, разом з додатками до нього, був дійсно підписаний з ТОВ «МІЛОАН» саме відповідачем ОСОБА_1 , а отже матеріали справи містять належні докази укладення даного правочину між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

Наголошує, що серед матеріалів справи відсутні докази на підтвердження факту, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса електронної пошти), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені.

Поряд з цим, судом не враховано платіжне доручення № 26665601 від 11 квітня 2021 року про перерахування ТОВ «Мілоан» на ім`я відповідача грошових коштів у розмірі 5000 грн. на банківську карту НОМЕР_2 , копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що на підтвердження факту виконання первісним кредитором свого обов`язку із видачі кредитних коштів та законності нарахування розміру заборгованості, позивачем долучено до позовної заяви відомість про щоденні нарахування та погашення за договором № 103216679 від 11.04.2021, яка сформована в електронній формі та надана первісним кредитором на запит позивача на виконання Договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 квітня 2021 року на сайті tengo.ua відповідачем ОСОБА_1 заповнено Анкету-заяву на кредит № 103216679, у якій вказано анкетні дані, інформацію про документ, що засвідчує його особу, адресу реєстрації та фактичного місця проживання, фінансовий стан тощо.

В Анкеті-заяві зазначена сума кредиту 8000,00 грн. у валюті українська гривня, строк кредиту 15 днів з 02 травня 2021 року, дата повернення кредиту 17 травня 2021 року, сума до повернення 12 520,00 грн., складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 1520 грн., нараховується одноразово за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 3 000,00 грн., нараховуються за ставкою 2,05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с.12).

11 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 103216679 за умовами якого кредитодавець зобов?язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов?язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов?язків найманого працівника (а.с.35-38).

Сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн.

Кредит надається строком на 15 днів з 11 квітня 2021 року.

Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26 квітня 2021 року (п.1.2-1.4 договору).

Згідно п.1.5 договору про споживчий кредит, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредито та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2450,00 грн. в грошовому виразі та 1192,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка) і включає у себе складові, зазначені у п.п.1.5.1-.1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається зі суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 7450,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість креиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у цьому договорі, зокрема, позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 цього договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовженню позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Пунктами 1.5.1-1.5.2, 1.6 цього Договору про споживчий кредит передбачено, що комісія за надання кредиту 950,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору).

Пунктом 6.2 передбачено, що розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору / електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.

Згідно графіку платежів, що є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 103216679 від 11 квітня 2021 року, загальна вартість кредиту 7450 грн. (а.с.39).

Відповідачем ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту №103216679, що є Додатком № 2 до договору про споживчий кредит, у якому вказано основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію тощо (а.с.39 зворот ,41).

Згідно платіжного доручення № 26665601 від 11 квітня 2021 року, ТОВ «Мілоан» було перераховано на карту № НОМЕР_2 (отримувач ОСОБА_1 ) грошові кошти за договором № 103216679 у сумі 5000,00 грн. (а.с.40).

08 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 04Т у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги (прав вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» та боржниками (а.с.19-23, 27-31).

Згідно Витягу з Додатку до договору про відступлення прав вимоги № 04Т від 29 липня 2021 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за договором № 103216679 від 11 квітня 2021 року у розмірі 22450,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом, 16500,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 950,00 грн. сума заборгованості за комісією (а.с.9).

24 січня 2022 року між ТОВ Діджи Фінанс та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Пінг-Понг» зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Пінг-Понг» свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с.42-44).

Згідно Витягу з Додатку до договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року, ТОВ ФК Пінг-Понг набуло права вимоги до відповідача за договором № 103216679 від 11 квітня 2021 року у розмірі 22450 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом, 16 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 950,00 грн. сума заборгованості за комісією (а.с.10).

З метою досудового врегулювання спору, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» направляло відповідачу досудову вимогу Вих.№ 103216679-АВ від 02 листопада 2024 року щодо сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 450,00 грн. (а.с.48).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту як укладення між кредитодавцем та відповідачем кредитного договору, так і факту перерахування кредитодавцем відповідачу суми кредиту.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20.

Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 дійшов висновку, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору.

Підписуючи договір про споживчий кредит № 103216679 від 11 квітня 2021 року відповідач був проінформований і погодився з усіма його істотними умовами. Такий договір ніким не оспорювався та недійсним не визнавався.

Верховний Суд у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі №463/9914/20 дійшов висновку, якщо договір позики укладений у письмовій формі, то факт передачі грошових коштів може бути спростований у разі оспорення договору позики.

Згідно платіжного доручення № 26665601 від 11 квітня 2021 року, ТОВ «Мілоан» було перераховано на карту № НОМЕР_2 (отримувач ОСОБА_1 ) грошові кошти за договором № 103216679 у сумі 5000,00 грн. (а.с.40).

У позовній заяві ТОВ «Пінг-Понг» просив, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами та заборгованість за комісією.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З наведеного вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника.

За умовами договору позичальнику надано кредит в розмірі 5 000,00 грн., який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у кредитному договорі умовах.

Кредит надається строком на 15 днів з 11.04.2021 (строк кредитування) до 26.04.2021.

Пунктом 1.5.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 1 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Розмір відсотків згідно з додатком №1 «Графік платежів» до цього договору встановлено в сумі 1 500,00 грн.

Відповідно до п. 2.3.1. договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил., у т.ч. сплати комісії за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Разом з тим, в порядку ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування відповідно до п.п.2.3.1.-2.3.1. Договору та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п. 4.1. договору.

В додатку №1 до кредитного договору № 103216679 від 11 квітня 2021 року «Графік розрахунків» вказано, що у випадку зміни будь-яких відомостей, зазначених у графіку розрахунку у зв`язку з частковим погашенням заборгованості та/або продовженням строку повернення кредиту, позичальник доручає Товариству самостійно оновити графік розрахунків, шляхом внесення у нього відповідних змін або викладення його у новій редакції та розмістити дані графіку в особистому кабінеті позичальника.

Як слідує з наявної в матеріалах справи відомості про щоденні нарахування та погашення, відповідачу нараховувались проценти за користування кредитом в період з 11.04.2021 по 26.04.2021 відповідно до пункту 1.5.2. договору, з 27.04.2021 по 25.06.2021 відповідно до пункту 1.6 договору.

Проте, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» не надано доказів на підтвердження продовження строку кредитного договору у відповідності до умов договору, зміни процентної ставки чи оновлення графіку розрахунків, які б передбачали сплату відповідачкою процентів у розмірі 16 500,00 грн.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що нарахування відсотків за користування кредитом починаючи з 27.04.2021, тобто після закінчення строку повернення кредиту, встановленого в пункті 1.3 договору про споживчий кредит та в Графіку платежів, є безпідставним, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилось після спливу визначеного договором строку кредитування.

Звертаючись до суду, підставою позову ТОВ «ФК «Пінг-Понг», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Солвентіс», визначив саме несплату процентів за користування кредитом (згідно частини першої статті 1054 ЦК України), вимог про стягнення процентів на підставі частини другої статті 625 ЦК України, позивач не заявляв.

За таких обставин, до стягнення з відповідача на користь кредитора підлягає визначена сторонами кредитного договору № 103216679 від 11 квітня 2021 року заборгованість в розмірі 7 450,00 грн. (5 000,00 грн. тіло кредиту; 1 500,00 грн. процентів за користування кредитом; 950,00 грн. комісії).

В зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Що стосується судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

ТОВ «ФК «Пінг-Понг», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Солвентіс», у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такі висновки містяться в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суд від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 року у справі №2040/6747/18.

На підтвердження надання правової допомоги в суді першої інстанції, позивачем надано копію договору № 43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконання адвокатом Білецьким Б.М. необхідних для надання правничої(правової) допомоги за позовом ТОВ ФК «Пінг-Понг» щодо стягнення кредитної заборгованості, копію акту № 103216679 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03.03.2025 року, копію додаткової угоди № 103216679 від 03.03.2025 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на корить ТОВ «ФК «Солвентіс» понесені у даній справі в суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

При подачі апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Пінг-Понг», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Солвентіс», також просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6000,00 грн.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Колегія суддів, врахувавши складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг, наявність численної усталеної практики, приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на корить ТОВ «ФК «Солвентіс» 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

За змістом статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню,. пропорційно розміру задоволених вимог (33,18%), 803,75 грн. судового збору за подання позовної заяви, а також 1 205,63 грн. судового збору за подання позивачем апеляційної скарги, а всього 2 009,38 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг Понг», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», задовольнити частково.

Заочне рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 20 травня 2025 року -скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс»заборгованість за Кредитним договором № 103216679 від 11 квітня 2021 року, станом на 25 червня 2021 року, у розмірі 7 450 (сім тисяч чотириста п?ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок, із яких: 5 000 гривень 00 копійок тіло кредиту, 1 500 гривень 00 копійок процентів за користування кредитом, 950 гривень 00 копійок комісії.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 4 000 (чотирити тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» судові витрати, понесені на сплату судового збору, у розмірі 2 009 (дві тисячі дев?ять) гривень 38 (тридцять вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2025 року.

Головуючий:

Судді: