Єдиний унікальний номер 142/267/25
Номер провадження 2/142/307/25
У Х В А Л А

26 серпня 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Нестерука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Яворської О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Піщанка Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану порушенням умов договору позики від 2 березня 2020 року, в сумі 75000,00 гривень та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ним та ОСОБА_2 , 02 березня 2020 року було укладено договір безвідсоткової позики та складено розписку, за якою ОСОБА_2 отримав від нього в якості позики грошові кошти в сумі 75000,00 гривень, яку зобов`язався повернути до 01 березня 2021 року, та було складено розписку, посвідчену підписами свідків. До даного часу відповідач позику не повернув ні частково, ні повністю. Свою поведінку він пояснює відсутністю коштів, а останній час почав уникати будь-яких особистих контактів, не відповідає на телефонні дзвінки. Позивач вказує, що неповернення позики завдає шкоди його майновим правам та законним інтересам. Фактично відповідач обернув кошти на свою користь. А тому посилаючись на положення ст. 16, 1046, 1047 ЦК України, позивач просить суд стгянути з відповідача кошти отримані як позику в судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 22 квітня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2

01 травня 2025 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 777 від 25 квітня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 02 травня 2025 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 15 годину 00 хвилин 28 травня 2025 року.

28 травня 2025 року за клопотанням представника позивача адвоката Близнюка В.В. судове засідання було відкладено.

14 липня 2025 року судове засідання було відкладено із-за неявки відповідача.

26 серпня 2025 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження, в якій позивач просить закрити провадження у справі через відсутність предмету спору у зв`язку із добровільним поверненням боргу відповідачем.

В судове засідання 26 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Близнюк В.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи представник був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 26 серпня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом особистого отримання повістки в рекомендованому поштовому відправленні № 047.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що сторони по справі та їх представники, які були належним чином повідомленні про судове засідання, яке призначено на 10 годину 00 хвилин 26 серпня 2025 року, не з`явилися до суду без повідомлення причин неявки, а представником позивача подано на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що неявка вказаних учасників не перешкоджає розгляду справи по суті та вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, суд, вважає за можливе, здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши позовну заяву та долучені до неї матеріали, вивчивши зміст заяви представника позивача про закриття провадження у справі, приходить до висновку, що заява представника позивача про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору підлягає задоволенню, а провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно поданої представником заяви про закриття провадження предмет спору відсутній у зв`язку із добровільним поверненням боргу відповідачем.

При цьому суд враховує правову позицію, викладену в Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), відповідно до якої, закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

На підставі викладеного, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду прийшла до висновку, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що після подання позовної заяви відповідачем добровільно повернуто борг за договором позики, суд приходить до висновку, що між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань та предмет спору між сторонами відсутній та вважає за можливе закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Згідно положень ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі, суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Суд звертає увагу позивача на те, що останній не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 58, 60, 133, 134, 137, 141, 142, 247, 255, 259-261 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір", суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору - задовольнити.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: