ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/216/24 Провадження № 2/636/1045/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді -Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання -Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Шовкун Наталії Іванівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Шовкун Н.І. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договорами: за № Z62.205.72808 від 23.05.2017 року в сумі 65425,13 грн. та за № від 28.11.2017 року в сумі 55039,78 грн., а також понесених судових витрат. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 23 травня 2017 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Ідея Банк» кредитний договір № Z62.205.72808, за умовами якого позичальник зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі і на умовах, передбачених договором. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором в розмірі 65425,13 грн., з яких: заборгованість за основним боргом -14856,89 грн.; заборгованість за відсотками 6619,39 грн., заборгованість за комісіями -43948,85 грн. Зазначені нарахування здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» на день відступлення права вимоги, і жодних додаткових нарахувань позивачем не здійснювалось.

28 листопада 2017 року ОСОБА_1 подав до ТОВ«Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг товариства та заяву № від 28 листопада 2017 року на отримання кредиту від ТОВ«Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між товариством та відповідачем як позичальником, а також, що отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www. кreditmarket. Ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР».

26.06.2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками, в тому числі й за кредитним договором № від 28 листопада 2017 року, де боржником є ОСОБА_1 в сумі 55039,76 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу -54796,47 грн.; заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) -243,31 грн.

На підставі викладеного та ст.ст 512,516 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за вказаними двома кредитними договорами в загальній сумі 120464,91 грн. та понесені судові витрати по справі.Також в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15.01.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

01.02.2024 року до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Лихачова Р.Б. надійшов через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з проханням відмовити у її задоволенні. Посилається на те, що відповідач не пам`ятає, що укладав та підписував кредитний договір № Z62.205.72808 від 23.05.2017 року, про існування якого йому стало відомо вже після отримання ухвали суду про відкриття провадження, вважає, що підпис на вказаному договорі , можливо, підроблено. Посилаючись на приписи ст.ст. 202 - 204, 207, 215, 1055 ЦК України, та висновки, що містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21), зазначає, що вказаний договір є недійсним в силу прямої вказівки закону, оскільки відсутня одна з вимог для додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме відсутня внутрішня воля на укладення договору. Також зазначає, що повідомлення про відступлення права вимоги відповідач не отримував, та не пам`ятає, що підписував; будь-яких дзвінків чи повідомлень від позивача відповідач не отримував.

Також 01.02.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшли самостійні клопотання адвоката Лихачова Р.Б. про призначення судової технічної експертизи документів, та клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також окреме клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України та про зупинення перебігу позовної давності відповідно до п.4 ч.1 ст. 263 ЦК України.

Ухвалами Чугуївського міського суду Харківської області від 03 липня 2025 року у задоволенні вищевказаних клопотань адвоката Лихачова Р.Б. відмовлено.

05.02.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача, посилаючись на вимоги ст.ст. 514, 516, 613, 1082 ЦК України та судову практику, зазначає, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредиторові або ж свідчити про прострочення кредитора. Також вказує, що спірні кредитні договори не оспорювалися відповідачем і не визнані недійсними, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину; також відповідачем не вчинялося дій по розірванню цих договорів. Представник позивача просить задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та розглянути справу за його відсутності.

Відповідач та його представник адвокат Лихачов Р.Б. у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України. 03.07.2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Лихачова Р.Б., в якій міститься прохання розглянути справу за його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_1 .. У позові просить відмовити в повному обсязі, всі пояснення від відповідача та його представника містяться у відзиві та запереченні, що було подано раніше.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути справу без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 23.05.2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z62.205.72808, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 50 000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно умовами договору(п.1.1). Згідно п. 1.2. договору строк надання кредиту 48 місяців, а згідно пп.1.3договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15.0000% річних від залишку суми кредиту. Відповідно до п.п. 1.4 за обслуговування кредиту банком, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором, який міститься в пункті 6 договору. Відповідно до п. 1.7 банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні. Згідно п. 2.1 договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 48 щомісячних внесках включно до 23 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_2 , з якого проводиться погашення заборгованості за договором.

Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 із зазначенням його адреси, місцем роботи, контактних телефонів.

На підставі ордеру - розпорядження №1 про видачу кредиту банком 23.05.2017 року перераховано ОСОБА_1 на транзитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 43477,39 грн. ( без страхового платежу).

Також 23.05.2017 року ОСОБА_1 підписані інші документи, які передували укладенню та підписанню кредитного договору № Z62.205.72808, а саме: згода-повідомлення фізичної особи - клієнта банку, заява-анкета до кредитного договору, заява на приєднання до договору добровільного страхування життя, заява на ім`я начальника Харківського відділення № 5 ПАТ «Ідея Банк», згода фізичної особи- суб`єкта кредитної історії на доступ до своєї кредитної історії, довідку повідомлення ОСОБА_1 про те, що він підтверджує, що до підписання кредитного договору банк надав у письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту з графіком його погашення. Зазначені документи та підписи в них від імені ОСОБА_1 , не оспорюються відповідачем як за датою їх написання, так і за здійсненим у них підписом.

Факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору № Z62.205.72808 від 23.05.2017 року, користування кредитними коштами та часткове погашення заборгованості за договором з транзитного рахунку № НОМЕР_2 , також підтверджується випискою по вказаному кредитному договору.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 , виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 .

Таким чином, надана позивачем виписка по кредитному договору, яка свідчить про тривалий час користування ОСОБА_1 наданим кредитом, є належним доказом щодо наявності заборгованості за тілом кредиту та процентами.

У зв`язку з зазначеним доводи відповідача ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Лихачова Р.В., які викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що вказаний договір є недійсним в силу прямої вказівки закону, оскільки відсутня одна з вимог для додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме відсутня внутрішня воля відповідача на укладення договору, факт підпису якого відповідач не пам`ятає, суд вважає безпідставними.

Відповідно до копії договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року АТ «Ідея Банк» відступило за плату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а останнє прийняло право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № Z62.205.72808 від 23.05.2017 року, укладеним з боржником ОСОБА_1 , в сумі 65425,13 грн., з яких: заборгованість за основним боргом -14856,89 грн.; заборгованість за відсотками 6619,39 грн., заборгованість за комісіями -43948,85 грн. Зазначене підтверджується витягом з Реєстру боржників №2 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, копією платіжної інструкції № 19913 від 11.07.2023р. про перерахування ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на рахунок АТ «Ідея Банк» 15300000,00 грн. у якості оплати за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, без ПДВ.

Судом також встановлено, що 28.11.2017 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №, відповідно до паспорту № НОМЕР_3 якого розмір кредиту складає 55970,00 грн., строк кредиту 36 місяців, розмір початкового проценту -2,0% на суму 902 грн., щомісячні проценти в розмірі 2,99% від суми кредиту, річні проценти 11,99 % від суми боргу за договором. У заяві № від 28.11.2017 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» ОСОБА_1 зазначив, що згоден з тим, що підписаний ним паспорт кредиту № 2258946 від 28.11.2017 містить умови укладеного ним кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту та з умовами отримання фінансових кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК«ЦФР» (які розміщені на сайті ТОВ «ФК«ЦФР» www.kreditmarket.ua) з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався, підписавши договір, становлять кредитний договір між «ФК«ЦФР» та ним як позичальником. Відповідно до довідки «ФК«ЦФР» від 16.07.2019 станом на 26.06.2019 заборгованість за кредитним договором № від 28.11.2017 року складає 55039,78 грн.

На підставі договору про відступлення права вимоги №20190626 від 26.06.2019 року, укладеного між ТОВ«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ

«ФК «ЦФР» , останнє передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №20190626 від 26.06.2019 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № від 28.11.2017 у розмірі 55039,78 грн., з яких: 54796,47 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 243,31 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом).

Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов в цій частині та надати докази, які мали підтвердити належне виконання ним договірних зобов`язань, або спростувати розрахунок вказаної заборгованості.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Між тим суд не може у повному обсязі погодитись з наданими позивачем розрахунками заборгованості за кредитними договорами в частині нарахування комісії (щомісячними процентами -платою за управління кредитом), виходячи з наступного.

Оскільки відповідно до умов укладеного кредитного договору № Z62.205.72808 від 23.05.2017 року АТ «Ідея Банк» надав позичальнику ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі, а відповідно до договору № від 28.11.2017 року містить посилання на те, що позичальник повідомлений кредитодавцем ТОВ «ФК «ЦФР» у встановлений законом формі про всі умови, передбачені ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.4 ст. 6,ч.ч.2,3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», особливості регулювання відносин сторін цих договорів визначаються вказаними Законами.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 зроблено наступний правовий висновок:

«10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Між тим ні в тексті кредитного договору № Z62.205.72808 від 23.05.2017 року , ні в тексті договору № від 28.11.2017 року, а також у паспортах споживчого кредиту, що підписані відповідачем, не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг первісних кредитодавців, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються, та за які встановлена комісія за надання кредиту.

За таких обставин, АТ «Ідея Банк» без належних на те правових підстав нарахована за договором № Z62.205.72808 від 23.05.2017 рокукомісія за управління кредитом в сумі 43948,85 грн., а ТОВ «ФК «ЦФР» без належних правових підстав нараховані за договором № від 28.11.2017 року щомісячні проценти (плата за управління кредитом) в сумі 243,31 грн., тому у задоволенні вимог позивача в частині стягнення зазначених комісій слід відмовити.

Суд також вважає безпідставними й доводи сторони відповідача про те, що неповідомлення боржника про заміну кредитора є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Ці доводи спростовуються приписами ст.ст. 514, 516, 613, 1082 ЦК України, відповідно до яких неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредиторові або ж свідчити про прострочення кредитора.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку, а також про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України.

Враховуючи викладене, а також, приймаючи до уваги те, що на підставі наданих позивачем доказів було встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеними кредитними договорами щодо повернення кредиту, належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за основною сумою кредиту та процентами, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2684 грн. підлягає стягненню з відповідача в сумі 1699,39 грн. (2684 х76272,75 : 120464,91 = 1699,39).

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Шовкун Наталії Іванівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, заборгованість: за кредитним договором № Z62.205.72808 від 23.05.2017 року в сумі 21476,28 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 14856,89 грн., заборгованість за відсотками 6619,39 грн; за кредитним договором № від 28.11.2017 року в сумі 54796,47 грн. заборгованість за основною сумою боргу,а всього заборгованість за вказаними договорами в розмірі 76272 (сімдесят шість тисяч двісті сімдесят дві) грн. 75 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1699,39 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 39 коп.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії (плати за управління кредитом) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_5 в АТ «ТАСкомбанк»; адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд.2, поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Карімов