ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/165/24

Провадження № 22-ц/820/1789/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області в складі судді Пашкевича Р.В. від 23 травня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказувало, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2022 року у справі №682/2300/21 визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно після смерті батьки, баби та діда на належні їм частки квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власницею всієї квартири, а отже, є споживачкою житлово-комунальних послуг. Позивач є житлово-експлуатаційною та теплопостачальною організацією, яка обслуговує вказаний багатоквартирний будинок.

В зв`язку з невиконанням відповідачкою перед позивачем зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2023 року склала 74749,65 грн. за послуги з теплопостачання, 16717,62 грн. за послуги з управління багатоквартирним будинком та 437,44 грн.за послуги з вивезення і захоронення твердих побутових відходів.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь вказану заборгованість за житлово-комунальні послуги.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2025 року позов КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання» заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 56689,52 грн., за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 11116,34 грн. та за послуги з вивезення і захоронення твердих побутових відходів у розмірі 87,49 грн., а також судовий збір у розмірі 2236,78 грн.

В решті позову КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне, та відмовити в задоволенні позову. На думку апелянтки, суд першої інстанції не врахував, що стаття 1281 ЦК України визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину, з пропуском якого кредитор повністю втрачає право вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця. Так, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Суд першої інстанції не врахував, що у справі № 682/2300/21, де визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на спадкову квартиру після смерті батька, Славутська міська рада була відповідачем. Тому КП «Славутське ЖКО» як юридичній особі, створеній на власності відповідної громади, було відомо про судове рішення в цій справі, яке набрало законної сили 09.05.2022 року. Тому КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання» мало звернутися з позовом до неї як спадкоємиці батька в шестимісячний строк, до 09.11.2022 року, натомість позов подано в січні 2024 року. Тому, на думку апелянтки, відповідно до ст.1281 ЦК України КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання повністю втратило право вимоги до ОСОБА_1 як спадкоємиці після смерті батька ОСОБА_2 .

Крім того, рішенням виконкому Славутської міської ради від 30.04.2021 року №107 належне відповідачці житло за адресою АДРЕСА_2 передано на збереження органам місцевого самоврядування та Управителю багатоквартирного будинку КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання».

Згідно вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 682/252/18 від 29.03.2018 року ОСОБА_1 відбуває покарання в ДУ «Збаразька виправна колонія № 63». Згідно з довідки ДУ «Збаразька виправна колонія № 63» № 3/2136 від 02.05.2024 року засуджена ОСОБА_1 позбавлена волі на 8 років та відбуває покарання, починаючи з 12.10.2017 року. Кінець строку 12.04.2026 року.

ОСОБА_1 відбуває покарання з 12.10.2017 року, тому вона ніяк не могла користуватися послугами з теплопостачання в спірний період. Відтак вимога позивача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги є безпідставними та не підлягаю задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання» просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив усі обставини справи і обґрунтовано стягнув борг за надані комунальні послуги з ОСОБА_1 . Позовна давність не сплинула, оскільки зупиняється її перебіг на строк дії карантину та воєнного стану.

В засіданні апеляційного суду представниця апелянтки підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з цим оскаржуване рішення слід змінити.

Так, встановлено, що за даними Реєстру прав власності на нерухоме майно (довідка №349642470 від 09.10.2023 року) щодо квартири АДРЕСА_1 , зареєстровано право спільної часткової власності: частина належить на праві власності ОСОБА_3 , частина ОСОБА_4 , частина ОСОБА_2 та частина ОСОБА_5 , відповідачці у справі.

Дід відповідачки, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа щодо його спадкового майна не заводилася.

На день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаній квартирі були зареєстровані та проживали інші співвласники ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , відповідачка ОСОБА_1 , а такої діти останньої ОСОБА_6 , 2007 р.н.; ОСОБА_7 , 2004 р.н.; ОСОБА_8 , 2005 р.н.

Баба відповідачки, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа щодо її спадкового майна не заводилася.

На час її смерті у вказаній квартирі були зареєстровані та проживали інші співвласники ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 , а такої діти останньої.

Батько відповідачки, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час його смерті у вказаній квартирі були зареєстровані та проживали відповідачка ОСОБА_1 та її діти.

В Славутській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №36/2021 щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємиця першої черги за законом дочка померлого ОСОБА_1 (засуджена Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 29.03.2018 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) подала до держнотконтори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці до державної нотаріальної контори не зверталися (інших заяв не надходило). Спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не складав. Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно не видавалося.

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.03.2018 року, який набрав законної сили 03.08.2018 року, ОСОБА_1 визнано винуватою за ч. 1 ст. 115 КК України і призначено покарання 8 років 6 місяців позбавлення волі. В строк відбування покарання ОСОБА_1 зараховано період її утримання під вартою з 12.10.2017 року.

Згідно довідки ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)» №3/2136 від 02.05.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , засуджена за ч. 1 ст. 115 КК України, відбуває покарання у вказаній виправній установі. Початок строку: 12.10.2017 року, кінець строку: 12.04.2026 року.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2022 року, яке набрало законної сили 09.05.2022 року, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно - після смерті батька ОСОБА_2 - право власності на належну йому 1/4 квартири АДРЕСА_1 ; після смерті баби ОСОБА_4 - право власності на належну їй 1/4 квартири АДРЕСА_1 ; після смерті діда ОСОБА_3 - право власності на належну йому 1/4 квартири АДРЕСА_1 .

Вказана квартира знаходиться в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_3 з централізованою системою опалення.

Рішенням виконкому Славутської міської ради № 266 від 26.07.2018 року КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання» призначене управителем багатоквартирних будинків в м. Славута і надає послуги з утримання багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , а також послуги з теплопостачання.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що нарахована позивачем заборгованість за послуги з теплопостачання 56689,52 грн. та за послуги з управління будинком в сумі 11116,34 грн. за період з 31.08.2018 року по 31.10.2023 року підлягає стягненню з відповідачки як власниці квартири незалежно від того, що вона у цей період не проживала в ній. В період з серпня 2018 року по березень 2019 року в квартирі проживав лише батько відповідачки ОСОБА_2 , правонаступником якого є відповідачка, тому відповідна заборгованість за послуги з вивезення і захоронення твердих побутових відходів з розрахунку на 1 особу, 87,49 грн. підлягає стягненню з відповідачки як його правонаступниці. В решті позову відмовлено.

Проте з цими висновками не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( ч.ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

Суд першої інстанції правильно констатував, що відповідачка ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом належно прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , і стала одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, на час смерті кожного зі співвласників квартири спадщину приймали інші співвласники квартири відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, постійно проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, після смерті діда відповідачки ОСОБА_3 20.08.2007 року, спадщину прийняли, проте не оформили, інші співвласники ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , відповідачка ОСОБА_1 , частка кожного у квартирі збільшилася до 1/3.

Після смерті баби відповідачки ОСОБА_4 31.03.2008 року, спадщину прийняли, проте не оформили, інші співвласники квартири - відповідачка ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_2 , їхні частки у квартирі склали по .

Після смерті батька ОСОБА_2 . 31.05.2019 року відповідачка подала заяву про прийняття спадщини до Славутської держнотконтори, а отже, належно прийняла спадщину.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька, в яку за ст. 1218 ЦК України, входять не лише права, але й обов`язки спадкодавця.

Водночас судом не застосовано норму статті 1281 ЦК України, яка підлягає застосуванню при вирішенні цього спору, оскільки визначає преклюзивні строки пред`явлення вимог кредитора до його спадкоємця, який прийняв спадщину.

Так, згідно з ч.ч.2-3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч.4 ст. 1281 ЦК).

На час смерті батька ОСОБА_2 його частка у квартирі складала 1/2, частка відповідачки у квартирі також складала . Відтак обов`язок по оплаті послуг з теплопостачання та послуг з управління будинком за період з 31.08.2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (час смерті ОСОБА_2 ) покладався в рівних частках, по , на обох співвласників - відповідачку та її батька ОСОБА_2 .

Відтак з врахуванням наданих позивачем розрахунків (а.с.208-209, том 1) за період з 31.08.2018 року по 31.05.2019 року заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання склала 9850,85 грн., тобто, борг кожного зі співвласників складав 4925,42 грн.; заборгованість по оплаті послуг з управління будинком 1179,90 грн., тобто, борг кожного зі співвласників 589,95 грн.

Рішенням виконкому Славутської міської ради від 30.04.2021 року №107 належне відповідачці житло за адресою АДРЕСА_2 передано на збереження органам місцевого самоврядування та Управителю багатоквартирного будинку КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання».

Ця обставина цілком свідчить про те, що позивачу було відомо про смерть ОСОБА_2 та набуття відповідачкою у власність всієї квартири вже 30.04.2021 року.

Позивач як кредитор спадкодавця ОСОБА_2 пред`явив свої вимоги до відповідачки як його спадкоємиці, що прийняла спадщину, лише в січні 2024 року, поза встановленим ч.3 ст. 1281 ЦК 6-місячним строком з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини відповідачкою.

Відтак відповідно до ч.4 ст. 1281 ЦК позивач, який не пред`явив вимоги до спадкоємиці, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною третьою цієї статті, позбавляється права вимоги до відповідачки щодо боргу ОСОБА_2 за період з 31.08.2018 року по 31.05.2019 року - 4925,42 грн. заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання, 589,95 грн. заборгованість по оплаті послуг з управління будинком, а також боргу 87,49 грн. за послуги з вивезення побутових відходів.

Отже, в позові в частині стягнення з відповідачки вказаного боргу ОСОБА_2 з цих підстав слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги відповідачки щодо відсутності підстав для стягнення боргу за послугами з теплопостачання та послугами з управління будинком за її непроживання в квартирі є безпідставними.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» слідує, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. (ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм з майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

З врахуванням наведених норм права суд першої інстанції правильно констатував, що незалежно від того, що апелянтка не проживала фактично у квартирі у зв`язку з відбуванням покарання у виправній установі, остання має обов`язок як власниця нести витрати на утримання свого майна і сплатити борг за наданими послугами з теплопостачання та послугами з управління будинком.

Отже, з врахуванням наведеного, оскаржуване рішення слід змінити, і, за виключенням боргу ОСОБА_2 , стягнути з відповідачки заборгованість за послуги теплопостачання 51764,09 грн., за послуги з управління багатоквартирним будинком - 10526,39 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позовні вимоги задоволено на 67,78%, тому на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2052,38 грн. (3028х67,78%) за подачу позовної заяви, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги відповідачки на 32,22% слід стягнути з позивача на її користь 1170,75 грн. (3633,60х32,33).

З урахуванням ч. 10 ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідачку обов`язок сплатити різницю позивачу понесених судових витрат 881,63 грн. (2052,38-1170,75), сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , утримується в ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)» в с. Доброводи Тернопільського району Тернопільської області) на користь Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» (місцезнаходження: вул. Миру, 14А, м. Славута, 30000, ) заборгованість за послуги теплопостачання 51764,09 грн., за послуги з управління багатоквартирним будинком - 10526,39 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , утримується в ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)» в с. Доброводи Тернопільського району Тернопільської області) на користь Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» (місцезнаходження: вул. Миру, 14 А, м. Славута, 30000, ) 881,63 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 29 серпня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк