Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2025 Справа №607/26063/24 Провадження №2/607/1330/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Гайдук М.В.

відповідача ОСОБА_1

відповідача та його представника Пекар О.М., ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії ,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради (надалі КП ТМ Тернопільміськтеплокомуненерго ТМР) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2021 до 01.08.2024, в розмірі 26633,14 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення централізованим опаленням, тепловою енергією житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке займає ОСОБА_1 разом із сім`єю. Позивач зазначив, що в повному обсязі виконав свої зобов`язання та надав послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, однак відповідачі зобов`язання у частині оплати послуг не виконали, внаслідок чого, у них за період з 01.02.2021 по 01.08.2024 року за послуги з централізованого опалення (за період з 01.02.2021 по 30.11.2021), послуги із постачання теплової енергії (за період з 01.12.2021 по 01.08.2024), виникла заборгованість на загальну суму 26633,14 грн. В подальшому, під час розгляду справи відповідачі частково погасили зазначену заборгованість, яка станом на 20.08.2025 складає 17566,03 грн. Враховуючи дану обставину представником позивача 20.08.2025 подано заяву про зменшення позовних вимог до вказаної суми. Також, позивач зазначив, що із 01.12.2021 відповідно до чинного законодавства України вступили в дію нові договірні відносини між споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та надавачем послуг КП «Тернопільміськтеплокомуненерго». На даний момент, позивач вважає чинним публічний договір приєднання, який діє з 01.12.2021 та оприлюднений на офіційному сайті КП «Тернопільміськтеплокомуненерго». Відтак, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 відзиву на позов не подавали.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Істеревич А.З. подав відзиву на позов згідно якого відповідач ОСОБА_4 позову не визнає. Вказує на те, що позивачами зазначені послуги надавались не якісно, внаслідок чого вона із сім`єю користувалась для обігріву квартири електрокалориферами. Відповідач ОСОБА_1 в період опалювального сезону з 2021 по 2024 роки щороку зверталась із заявами до ЖЕКу (керуючої компанії) з приводу того, що в квартирі холодні батареї, недостатньо тепла. Неодноразово приходили робітники зазначених організацій, розповітрювали батареї, міняли стояки, але тепла не збільшувалось. Також, просить звернути увагу на ту обставину, що у розрахунку заборгованості зазначено, що станом на початок цього періоду заборгованість боржника за послуги із централізованого опалення, послуги із постачання теплової енергії вже становить 8508,01 грн. Тобто вважає, що дана сума боргу є заборгованість за минулі роки. Відтак, вважає, що позивачем не дотримано вимоги статті 257 ЦК України та заявлено такі вимоги із пропуском строку позовної давності.

Позивачем 24.03.2025 подано відповідь на відзив, у якій позивач заперечує щодо твердження представника відповідача про пропуск ним строку позовної давності, оскільки згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого КМ України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID 19), строки визначені у тому числі статтями 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину. Постановами КМ України строк дії карантину продовжувався і тривав з 12.03.2020 по 30.06.2023 та тривав три роки три місяці, 11 днів, а відтак, вважає, що на вказаний строк продовжується строк позовної давності. Крім цього, звертає увагу суду на ту обставину, що згідно із пункту 19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, перебіг позовної давності зупинено на строк дії військового стану, який був уведений на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 з 24.02.2022 та який триває по даний час. Також, просить врахувати, що та обставина, що між КП «Тернопільміськтеплокомуенерго» ТМР та відповідачами не укладено договору на надання послуг з теплопостачання, не підтверджує той факт, що відповідачі не є споживачами послуг, які надає дане підприємство. Також зазначив, що багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 , в якому проживають відповідачі введений в експлуатацію з комплексом загально будинкового інженерного обладнання, а також із централізованим опаленням, яке виконане за схемою, що збалансована в цілому по будинку. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг відповідачем. Надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у які входить обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення по даному житловому будинку здійснює управитель, який відповідає за роботи по усуненню недоліків та забезпечення належного теплопостачання в окремих квартирах. При цьому, позивач є виконавцем послуг та забезпечує подачу теплоносія від котельні, яка працює згідно температурного графіку відносно температури зовнішнього повітря. Факт надання послуг з централізованого опалення підтверджується копіями актів про запуск системи опалення в роботу (2020-2021, 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024) роки, які долучено до матеріалів справи. У разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем, споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі. До КП «ТМТКЕ», зокрема: до диспетчерських служб теплорайону №3 та аварійно-диспетчерської служби; - за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі. Згідно записів у журналах реєстрації відповідних служб КП «ТМТКЕ» жодних скарг та звернень відповідачів стосовно якості надання вказаних послуг не надходило. Відтак, позивач вважає, що твердження наведені представником відповідача у поданому відзиві не заслуговують на увагу.

Представником ОСОБА_4 адвокатом Істеревич А.З. подано письмові заперечення на відповідь на відзив згідно яких зазначено аналогічні обставини викладені ним у відзиві на позов.

Представник позивача Дишкант М.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із урахуванням поданої заяви про зменшення суми позовних вимог від 20.08.2025 року та просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив, стягнувши із відповідачів 17566,03 грн. заборгованості за надані послуги.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала, у його задоволенні просить відмовити, оскільки вважає, що послуги, плату за які просить стягнути позивач, надані позивачем упродовж 2021-2023 років не якісно, оскільки належного температурного режиму у квартирі АДРЕСА_3 вони не забезпечували.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник адвокат Істеревич А.З. у задоволенні позовних вимог просять відмовити з підстав наведених у відзиві на позов, а також письмових запереченнях, поданих на відповідь на відзив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Частина 1 ст. 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з наданням послуг централізованого опалення (постачання теплової енергії), та регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та іншими нормативно-правовими актами України.

Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця,якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.

Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам (ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити вартість послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, якщо він фактично отримував таку послугу. Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Судом встановлено, що КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» здійснює забезпечення централізованого опалення та постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР від 15.08.2024, за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровані повнолітні особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що визнається та не заперечується самими відповідачами у судовому засіданні.

З актів про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період, складених представниками КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, а також ТзОВ «Коменерго-Тернопіль», ТзОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» від 22.10.2020, від 12.10.2021, від 04.11.2022 вбачається, що позивач в опалювальний період з 2021 до 01.08.2024 року, надавав послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 у якому проживають відповідачі та які споживали дані послуги.

Крім цього, як вбачається із договору про надання послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води від 24.01.2013, його укладено між КПТМ «Тернопільміськтеплокомуенерго» ТМР (Виконавець) та ОСОБА_1 (Споживач), відповідно до пункту 1 якого, Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбаченим договором.

Як вбачається із пунктів 23,24 зазначеного договору, у разі порушення виконавцем умов договору Споживач викликає представника виконавця для складання та підписання акта-претензії. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника виконавця у зазначений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання, акт претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

Крім цього, п.п.8 пункту 40 Типового індивідуального договору, про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, затвердженого постановою КМ України від 21.08.2019 №830, Споживач має право складати та підписувати акти претензії у зв`язку із порушенням порядку надання послуги, зміною її споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійних відновних робіт.

Суд із наведених ним обставин, приходить до переконання, що між позивачем та відповідачами склались фактичні договірні відносини, за якими позивачем були надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії, а відповідачі ці послуги прийняли та зобов`язувались здійснювати їх оплату.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 04.01.2024 у справі №607/77/24, відмовлено позивачу у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за послуги із централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з 01.02.2021 по 01.10.2023.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зазначили, що упродовж опалювального сезону у минулих роках, а саме 2021-2023 послуги з теплопостачання надавались позивачем не якісно, оскільки у квартирі АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 у яких вони проживають температура повітря була не у межах встановленої норми. У зв`язку із цим, вони звертались до управителя (ЖЕК) із заявами, який вчиняв дії для їх усунення (заміна стояка) та інші. Із 2024 року після заміни управителем труби у підвалі, такі послуги почали надаватись якісно.

Відповідачем ОСОБА_1 надано інформацію, яка викладена у відповіді на адвокатський запит Тернопільською філією ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» від 12.08.2025 №268, у якій зазначено, що протягом 2021-2024 років Тернопільською філією ТОВ «КК «Будсервіс» роботи по заміні труб стояків центрального опалення, які проходять через квартиру АДРЕСА_3 не проводились. В опалювальний сезон 2021-2022 років були зареєстровані звернення, зокрема мешканців квартири АДРЕСА_7 : 20.12.2021, 24.12.2021, 21.02.2022, 17.01.2024, 26.01.2024 з приводу розповітрювання системи опалення; 22.02.2022 з приводу того, що стояки у квартирі гріють, а батарея холодна «…мешканцям запропоновано прочистити забиту батарею або замінити на нову..».

Як вбачається із копії акту обстеження температурного режиму від 06.01.2022, складеного заступником начальника ТР-3 Клімчком Р.П. та слюсарем ТР-№3 Данилюком І.С., зазначеними особами проведено обстеження температурного режиму котельні за адресою: АДРЕСА_2 при температурі зовнішнього повітря +3. Температура теплоносія котельні становить Тпод. - 53 градусів Цельсія, Тзв. - 42 градусів Цельсія.

Суд також, вирішуючи даний спір зазначає, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

З інформації, яка міститься у вільному доступі в мережі Інтернет вбачається, що постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, № 1171 від 31.03.2015 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення.

Рішенням Тернопільської міської ради № 827 від 05.11.2018 встановлені КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Вказані тарифи відповідачами не оспорювались, скарги про неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань відповідачі також не подавали.

Судом також встановлено, що відповідачі належним чином не виконували зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії.

Так, з Виписки з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, за особовим рахунком - НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на момент подачі позову вбачається наявна заборгованість, яка за період з 01.02.2021 до 01.08.2024, становить 26633,14 грн.

При цьому, станом на 01.02.2021 р. у відповідачів вже була заборгованість за оплату послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії у сумі 8508,01 грн.

За період з 01.02.2021 р. до 01.08.2024 р. за надані послуги позивачем нараховано 28375,82 грн.

Разом з тим, така заборгованість відповідачами сплачена не була. Докази протилежного суду не надані.

Сальдо, що відображене у виписці з особового рахунку про заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії в сумі 8508,01 є заборгованістю за попередній період (залишок на 01.02.2021 р.), яка не була включена в суму заборгованості та не пред`являється позивачем до стягнення, що встановлено у судовому засіданні.

Пункт 36 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначає, що під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу. У разі якщо споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Відтак, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, позивач зарахував оплату, яка була проведена відповідачами за період з 01.02.2021 р.. на погашення залишку, що існував на 01.02.2021 р., оскільки останніми не вказувалось у платіжних документах розрахунковий період за який була здійснена така оплата.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню на суму 17566,03 грн. при цьому, задовольняючи позов, суд відкидає твердження відповідачів та представника ОСОБА_2 про те, що вказані послуги із централізованого опалення та постачання теплової енергії надавались позивачем неналежно, оскільки доказів, які б підтверджували такі обставини, складених у встановленому законодавством порядку, суду не надано. При цьому, суд зазначає, що такі твердження спростовано наданим представником позивача наведеними вище доказами, у тому числі копією акту обстеження температурного режиму від 06.01.2022. Крім цього, із інформації, яка викладена у листі Тернопільської філії ТОВ «керуюча компанія «Будсервіс» від 12.08.2025 №268, протягом 2021-2024 років Тернопільською філією ТОВ «КК «Будсервіс» роботи по заміні труб стояків центрального опалення, які проходять через квартиру АДРЕСА_3 не проводились, а мешканці квартири АДРЕСА_7 в опалювальний сезон 2021-2022 років звертались із приводу розповітрювання системи опалення. Крім цього, суд констатує, що актів-претензій, які б підтверджували неналежне надання послуг позивачем та були підставою для проведення перерахунку за надані послуги по квартирі АДРЕСА_3 за участю споживачів, представників управителя та позивача не складалось.

Щодо твердження представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Істеревича А.З. про пропуск позивачем строку позовної давності, суд зазначає наступне.

За змістом статей 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

При цьому суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

За правилами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався постановами Уряду та тривав до 24.00 год. 30 червня 2023 року.

Законом № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Законом № 540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

У постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) Верховний Суд зазначив про те, що у пункті 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540 - ІХ перелічені всі статті Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Таким чином, суд вважає, що твердження представника від подача ОСОБА_4 адвоката Істеревича А.З. про недотримання позивачем строків звернення до суду із даним позовом не заслуговує на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3 028 грн., відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню у рівних частинах з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В

Позов Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії, задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (46001, м. Тернопіль, вул. І. Франка, 16, р/р НОМЕР_2 в ТОФ АТ «Ощадбанк», МФО 338545) заборгованість за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2021 до 01.08.2024 у сумі 17 566 (сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн.. 03 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні із позовом в суд, у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, у рівних частках, тобто по 1 009 (одна тисяча дев`ять) грн. 33 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складене 25.08.2025.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан