Справа № 716/1200/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.09.2025 м.Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Стрільця Я.С.,
з участю секретаря судових засідань Шафер В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення коштів за борговою розпискою,
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за борговою розпискою.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.02.2023 ОСОБА_3 отримала від нього грошові кошти у сумі 4000 євро, терміном до 20.12.2023 для здійснення поїздки за кордон, у країну Італія. Дана обставина підтверджується борговою розпискою, власноруч написаною ОСОБА_3 . Однак у вказані строки відповідач по справі свої боргові зобов`язання не виконала, кошти не повернула. З метою досудового врегулювання спору позивачем 14.05.2025 відповідачу була надіслана вимога про повернення боргу в зазначеній сумі, проте вона вимогу проігнорувала, борг не повернула.
Зазначає, що відповідно до інформаційної довідки НБУ офіційний курс 1 євро станом на 22.02.2023 у гривневому еквіваленті становить 155 936,00 грн. Відтак, зважаючи на те, що зобов`язання зі своєчасного повернення грошових коштів відповідачем не виконано, просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь борг в розмірі 155 936,00 грн.
В судове засідання представник позивача та позивач не з`явився, представник позивача надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. При цьому зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. З повернутих до суду конвертів з рекомендованими повідомленнями вбачається, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
За ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. При цьому, відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених у постановах від 18.09.2013 року, 02.07.2014 року та 13.12.2017 року: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей».
Судом встановлено, що між сторонами, а саме позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 склалися правовідносини в сфері боргових зобов`язань один відносно іншого, наслідком яких стало написання боргової розписки.
Так, 22.02.2023 ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 , отримала в борг від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4000 євро, які зобов`язувалась повернути у строк до 20.12.2023, що підтверджується борговою розпискою власноруч написаною ОСОБА_3 та засвідченої її особистим підписом (а.с.7-8).
На думку суду, вказана розписка засвідчує факт отримання ОСОБА_3 грошових коштів в борг і містить умови про їх повернення та по своїй суті є борговим документом, який засвідчує укладення договору позики.
Відповідно до листа позивача ОСОБА_1 від 14.05.2025 (а.с.9), останній звернувся до відповідача ОСОБА_3 з вимогою про повернення позичених грошових коштів в сумі 4000 євро відповідно до розписки від 22.02.2023. Даний лист відправлений позивачем відповідачу, про що свідчить фіскальний чек Укрпошти від 14.05.2025 (а.с.10).
Однак, станом на час розгляду справи боргове зобов`язання у строк та в порядку, що встановлені законодавством та у строк передбачені борговою розпискою відповідачем не виконане.
Вважаючи дії відповідача такими, що порушують його майнові права, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні норми законодавства.
Згідно приписів ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Правові відносини, які виникають на підставі укладення, виконання, припинення договорів позики, врегульовані приписами Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 530, 610 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В свою чергу, частинами першою та третьою ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у позивача підстав для правового захисту.
Водночас, матеріалами справи встановлено, що сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 4000 євро, що відповідно до інформаційної довідки, офіційний курсу 1 євро НБУ станом на 22.02.2023 у гривневому еквіваленті становить 155 936 грн. (а.с.11).
Згідно з п. п. 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Отже, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу у розмірі 155 936,00 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.6, 526, 530, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.258, 259, 263- 265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення коштів за борговою розпискою задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за борговою розпискою від 22.02.2023 року в розмірі 155 936 (сто п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін по справі:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, документ номер НОМЕР_2 від 10.08.2018, орган, що видав 7316;
Представник позивачки адвокат Данищук Василь Вячеславович, ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає на АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , посвідчення адвоката №000382 від 24.05.2019 видане Радою адвокатів Чернівецької області, діє у справі на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 02.062025 №017/04.5/5099;
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ