Справа № 2-3393/02
Провадження № 2-зз/953/15/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої - судді Глос М. Л.,

за участю секретаря Сороченко М. О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву представника відповідача Старікової Наталії Григорівни, подану в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 із заявою про скасування арешту майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики. У заяві представник позивача порушує питання про скасування арешту, накладеного на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 17.04.2001 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судове рішення у зазначеній справі, яким позовні вимоги було задоволено, станом на зараз виконано, відповідач сплатив позивачці заборгованість у повному обсязі, а тому підстави для застосування відповідного заходу забезпечення провадження відпали.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала заяву з наведених у ній доводів і міркувань.

Позивач у судовому засіданні також підтримала заяву і просила її задовольнити. Зазначила, що рішення суду у відповідній справі, яким її позов було задоволено і стягнуто з ОСОБА_3 на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 5 333 грн. виконано, зазначений борг відповідач повністю погасив.

Заслухавши пояснення представника відповідача і позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з огляду на таке.

Ухвалою від 10.01.2002 року Київський районний суд м. Харкова у цивільній справі № 2/3393/8/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики наклав арешт на нерухоме майно 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.04.2001 року.

Рішенням від 28.11.2002 року, яке набрало законної сили, Київський районний суд м. Харкова задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , стягнув з відповідача на користь позивача 5 333 грн. заборгованості за договором позики від 11.09.2001 року і державне мито у розмірі 53 грн.

Згідно із відповіддю Київського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на письмове звернення ОСОБА_3 , викладеною у листі від 06.06.2025 року, відомостей про наявність виконавчого провадження з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2002 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень не міститься. Разом із тим, Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень було затверджено наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5, розробка та впровадження програмного забезпечення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відбувалася поступово, у зв`язку з чим відомості про зазначене вище виконавче провадження могли бути не зареєстровані.

Разом із тим, згідно з наданою представником відповідача у судовому засіданні розпискою ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 5 333 грн. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплатив їй у повному обсязі у 2005 році у порядку добровільного виконання ухваленого на її користь рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2002 року у цивільній справі № 2/3393/8/02.

Зазначені обставини ОСОБА_2 підтвердила у своїх усних поясненнях у судовому засіданні, і жодних обставин ставити під сумнів достовірність вказаних відомостей про повне виконання судового рішення у справі № 2/3393/8/02 суд за підсумками розгляду заяви не знаходить.

Водночас, як видно зі змісту ухвали суду від 10.01.2002 року, метою накладення судом арешту на майно відповідача був захист прав і законних інтересів позивача у наведеній вище справі та забезпечення можливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Отже, станом на зараз підстави для застосування відповідного заходу забезпечення провадження відпали, що згідно з положеннями ст.ст. 149, 150, 153, 158 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149153, 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2001 року у справі № 2/3393/8/02, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.04.2001 року

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення за результатами апеляційного перегляду.

Суддя М. Л. Глос