Справа № 392/1358/23
Провадження № 2/392/50/25
30 липня 2025 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючої: судді Кавун Т.В.,
секретар Стець Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,
Усно нотаріус їй повідомила, що ОСОБА_2 має право на обов`язкову частку у спадщині, як така, що на момент смерті спадкодавця була зареєстрована з нею за однією адресою, тому вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України.
На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею ОСОБА_2 .
Фактично ж ОСОБА_3 проживала разом із нею, за адресою: АДРЕСА_2 , але за певних суб`єктивних причин за цією адресою не була зареєстрована.
ОСОБА_3 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії за віком, даний факт підтверджується довідкою від 27.04.2023 та заявою від 07.11.2013.
Крім того, декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу заключено з Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Нікополь.
Отже, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала окремо від спадкодавця, тобто не прийняла спадщину, оскільки заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала.
Тому просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , постійно не проживала разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.
Позивач в судове засідання не прибула, її представником адвокатом Васильченко З.С. подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують.
Відповідач у судове засідання не прибула, про дату час і місце розгляду повідомлена належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.12.1965 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 02.01.1993, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
03.02.2015 приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області посвідчено заповіт зареєстрований в реєстрі за № 42, яким ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право.
Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 07.11.2013, вона звернулась до УПФ в Нікополі та Нікопольському районі з проханням про перерахування належної їй суми пенсії (грошової допомоги) на її поточний рахунок, який відкрито у Нікопольському відділенні Дніпропетровського Регіонального управління/філії банку «ПриватБанку».
Головою квартального комітету № 13 м. Нікополь 04.10.2013 видано довідку ОСОБА_3 про те, що вона мешкає в АДРЕСА_2 , з 16.10.2012 разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Прописана в АДРЕСА_1 з 21.07.2011.
02.02.2021 ОСОБА_3 заключено декларацію № 0001-3040-ТАА0 з КНП «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги», про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , про що Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), складено відповідний актовий запис № 862.
З лікарського свідоцтва про смерть № 29 від 10.04.2021 виданого КНП «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Нікопольської міської ради, вбачається, що місце смерті ОСОБА_3 вказано м. Нікополь Дніпропетровської області, місце проживання померлої АДРЕСА_1 .
Згідно інформації наданої керуючим справами виконавчого комітету Кропивницької міської ради за № 6437/13 від 02.10.2023, вбачається, що в реєстрі Кропивницької міської територіальної громади місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване з 26.03.2004 за адресою: АДРЕСА_1 .
З матеріалів спадкової справи № 17/2021, заведеної 12.04.2021 після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що 12.04.2021 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 .
12.04.2021 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на адресу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на правлено повідомлення за № 61/02-14 про відкриття спадщини та зміну порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .
Згідно інформації наданої департаментом надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради від 19.05.2021 за № 1975/03/03, вбачається, що станом на 10.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: з 26.03.2004 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 26.03.2004 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 21.07.2011 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
25.04.2023 до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 .
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Водночас, як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
При цьому, судом встановлено з спадкової справи, що згідно інформації наданої департаментом надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради від 19.05.2021 за № 1975/03/03, станом на 10.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: з 26.03.2004 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 26.03.2004 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 21.07.2011 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Отже, фактичне місце проживання ОСОБА_3 , було відмінним, останні роки до дня смерті, вона не проживала з ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Наведені обставини матеріалами справи не спростовано.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Позивач проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса вчасно, водночас, відповідач не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, тому наявні підстави для встановлення факту не проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, оскільки остання на момент смерті хоч і була зареєстрована за однією адресою з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , однак фактично проживала в іншому місці.
Встановлення факту не проживання відповідача ОСОБА_2 з померлою ОСОБА_3 необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, а тому враховуючи, що відповідач до суду не прибула, відзив не подала, доказів на спростування вимог позивача не надала, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статей 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1073,60 гривень, сплачена за подання позовної заяви.
Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , постійно не проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 1073,60 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.В. Кавун