Березівський районний суд Одеської області
26.08.2025
Справа № 494/1887/25
Провадження № 2/494/949/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

26.08.2025 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи №494/1887/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов`язання відновити залишок коштів на рахунках та стягненні пені, -

ВСТАНОВИВ :

21.08.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1 до Державного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов`язання відновити залишок коштів на рахунках та стягненні пені.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана для розгляду судді Римар І.А. 22.08.2025 року

У позовній заяві позивач просить зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» повернути безпідставно переведені грошові кошти з її рахунку, відкритого в АТ «Державний ощадний банк України» у сумі 50515.10 грн., шляхом їх відновлення на рахунку та стягнення пені.

Разом з цим, позивач звернувся, на його думку, саме до Березівського районного суду Одеської області, оскільки зареєстрована позивач за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вивчивши матеріали справи, доходить до наступного висновку

Згідно положень Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

У позовній заяві зазначено, що при обранні територіальної підсудності для звернення до суду за захистом порушених прав, позов подається відповідно до положень ст. 28 ЦПК України, згідно якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до положень ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з позовної заяви, позивач місцезнаходження Державного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» визначив м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г.

Водночас, станом на 26.08.2025 року, відповідно до офіційного сайту «Опендатабот» місцезнаходження відповідача Державного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, що є адміністративною територією Печерського району м. Києва.

Відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Обираючи підсудність за власним вибором, позивач послався саме на зазначену норму, однак ознайомившись із змістом позовних вимог встановлено, що вимоги позивача носять майновий характер щодо зобов`язання представника відповідача повернути безпідставно переведені грошові кошти шляхом їх відновлення на рахунку та стягнення пені.

Підстав для застосування до позову альтернативної підсудності за вибором позивача, яка визначена ст. 28 ЦПК України, не вбачається, виходячи з наступного:

Із п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року №5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" вбачається, що позовна заява про захист прав споживачів повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачене саме Законом України "Про захист прав споживача", порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

За офіційним визначенням, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право захистити свої порушені права шляхом звернення до суду з позовною заявою про: усунення недоліків товару; про заміну товару неналежної якості на аналогічний товар належної якості; про розірвання договору і відшкодування понесених збитків; про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної товаром неналежної якості.

Як убачається зі змісту позовної заяви, що ОСОБА_1 являється клієнтом АТ «Ощадбанк» та має відкритий картковий рахунок для перерахунку пенсії та картковий кредитний рахунок, ліміт на якому без її погодження було збільшено. 05.07.2025 року позивачу стало відомо, що з її кредитної картки на пенсійну здійснено переказ грошових коштів у розмірі 80000.00 грн., та 05.07.2025 року з її пенсійної картки зроблено переказ коштів, загальна сума операції становить 50000.00 грн., також комісію у розмірі 515.10 грн. Однак ОСОБА_1 не здійснювала ніяких операцій щодо переведення та зняття коштів зі своїх рахунків, картку не губила, пін-код нікому не повідомляла, вищевказані операції з її кредитної картки відбувались без її відому та без її підтвердження. Позивач вважає, що відповідач допустив неналежні перекази коштів з її рахунків та на день складення позовної заяви не повернув на рахунки зазначені суми, тому просить повернути безпідставно переведені грошові кошти, шляхом їх відновлення на рахунку та стягнути пеню. Отже на спірні правовідносини Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється, оскільки відносини сторін в розрізі даного спору врегульовано ЦК України.

Суд вважає, що позивачем не обґрунтовано та не зазначено, яке саме його право як споживача порушено, в той час як спосіб захисту, що заявлений позивачем, не відповідає положенням Закону України "Про захист прав споживачів".

Таким чином, враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги полягають у поверненні безпідставно переведених грошових коштів з її рахунку, у суду відсутні підстави для застосування правил підсудності, передбачених статтею 28 ЦПК України, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила загальної підсудності, а посилання представника позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» не змінює правил підсудності даної справи.

Приписами п.1 частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки місцезнаходженням відповідача станом на 26.08.2025 року, відповідно до офіційного сайту «Опендатабот» є м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, а тому Березівський районний суд Одеської області не може вважатися «судом, встановленим законом» в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для розгляду цього позову.

За вказаних підстав, цивільну справу №494/1887/25 за позовом ОСОБА_1 до Державного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов`язання відновити залишок коштів на рахунках та стягненні пені, необхідно передати за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (01601, м.Київ, вул. Володимирська, 15).

Керуючись ст.ст. 27-28, 31-32, 261, 353-354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Цивільну справу за позовом №494/1887/25 за позовом ОСОБА_1 до Державного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1 до Державного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов`язання відновити залишок коштів на рахунках та стягненні пені передати за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду міста Києва (01601, м.Київ, вул. Володимирська, 15).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя І.А. Римар