Справа № 638/6196/25
Провадження № 2/638/4254/25
01 вересня 2025 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Щепіхіної В. В.,
за участю секретаря судового засідання - Луценка Д. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилась спадщина: 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належна померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1994 року; 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належна померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2012 року. Батько - ОСОБА_2 , 24.09.2021 року склав заповіт на ім?я позивача, ОСОБА_1 . На момент смерті батько був вдівцем, мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і мешкав один. Після смерті батька - ОСОБА_2 , позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова С. Ю. від 26.02.2024 року № 6 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не проживав постійно із спадкоємцем та ним пропущений строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що він дійсно, своєчасно, для отримання спадщини не зміг звернутись з заявою до нотаріуса, оскільки у зв?язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, м. Ізюм, Харківської області, де він мешкав, було окупованим у період з березня по вересень 2022 року, закінчення строку для прийняття спадщини - 18 червня 2022 року, на цей час на окупованій території не працював жодний нотаріус і були відсутні будь-які засоби поштового зв?язку, виїхати на територію підконтрольну Україні окупаційна влада не дозволяла, можливо було виїхати тільки до держави окупантів. У зв?язку з цими обставинами позивач пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимоги ст. 1270 ЦК України, просить причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини визнати поважними.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.04.2025 року зазначену позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано п`ятиденний строк на усунення недоліків.
23.04.2025 року від позивача до суду надійшла заява, в якій останній усунув всі недоліки, які були зазначені в ухвалі Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.04.2025 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 29.04.2025 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Також витребувано у приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова Сергія Юрійовича належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 28.01.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та повторно витребувано у приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова Сергія Юрійовича належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвала суду виконана в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідач, Ізюмська міська рада Харківської області, свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив.
Оскільки позивач не заперечувалв проти заочного вирішення справи, а відповідач по справі був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, не з`явився до суду та не повідомив про поважність такої неявки, суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексомвипадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 1526 від 20.12.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.12.202 року.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1994 року; 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2012 року.
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області 10.01.2012 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації смертей 10.01.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 25.
Відповідно до копії заповіта від 24 вересня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистовим С. Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 9525, ОСОБА_2 на випадок своє смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті, та на що він за законом буде мати право, заповів його синові ОСОБА_1 (позивачу).
Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.09.2021 року № 66579414 до спадкового реєстру внесено запис про реєстрацію заповіта, номер у спадковому реєстрі 68363361, номер в реєстрі нотаріальних дій 9525, заповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.11.1967 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьком вказаний ОСОБА_2 , матір`ю вказана ОСОБА_3 .
Таким чином, судом встановлено, що позивач є рідним сином померлого ОСОБА_2 .
Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.07.2025 року № 82044261 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Крім того, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Статтею 1221 Цивільного кодексу України визначено, що місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
26 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова С. Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова С. Ю. від 26.02.2024 року № 6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , оскільки позивач не проживав постійно із спадкоємцем та ним пропущений строк для звернення із заявою про прийняття спадщини.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
В своїй Постанові Пленуму від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у пункті 24 Верховний Суд України зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.
Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що не міг своєчасно звернутися до нотаріуса з метою прийняття спадщини від померлого, оскільки на час дії відповідного строку позивач мешкав у м. Ізюм Харківської області, яке було окуповане з березня 2022 року по вересень 2022 року.
Суд зазначає, що відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» строк для прийняття спадщини спочатку був зупинений на час воєнного стану. Проте, в подальшому пунктом 3 вказаної Постанови (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 719 від 24.06.2022) було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Після змін на підставі Постанови КМ № 469 від 09.05.2023 пункт 3 виключено.
Таким чином, внаслідок зміни законодавства про порядок обчислення строку на прийняття спадщини на рівні вищевказаної постанови КМУ, цей порядок неодноразово змінювався у гіршу сторону для спадкоємців. У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, ст. 10 ЦПК України, який передбачає, що нормативні акти мають відповідати критерію правової визначеності, щоб пересічна особа, яка не має юридичних знань могла, діючи розумно та добросовісно на підставі відповідного нормативного акту, визначити правила своєї поведінки. Дійсно, строки прийняття спадщини можуть встановлюватися та змінюватися лише законом, а не постановами КМУ, про що були сформовані відповідні правові висновки касаційним судом у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21, де Верховний Суд, надавши оцінку п. 3 Постанови КМУ № 164, вважав її такою, що суперечить ст. ст. 1270, 1272 ЦК України.
Відповідно до змісту ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин лише суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, встановлений Кабінетом Міністрів України правовий режим врегулювання перебігу 6-ти місячного строку для прийняття спадщини у даному випадку не відповідає критерію правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права.
Судом здійснено оцінку кожного аргументу позивача та наданих в обґрунтування його позиції доказів та встановлено, що у нього були об`єктивні, непереборні та істотні труднощі, що унеможливлювали своєчасне звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які пов`язані із військовою агресією Російської Федерації проти України та окупацією як населеного пункту, де проживав спадкодавець м. Ізюм Харківської області, так і населеного пункту, де проживав сам позивач м. Ізюм Харківської області. Отже, у спадкоємця були перешкоди для своєчасного подання такої заяви і такі обставини визнаються судом поважними.
Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця, який доводився йому батьком, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи.
Зібрані у справі докази, їх належна оцінка заслуговують на увагу, обставини поважності пропуску строку є доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позову, тому суд вважає за можливе визначити ОСОБА_1 додатковий строк два місяці, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Керуючись ст.ст. 1258, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк тривалістю два місяці, з дня набрання законної сили цим рішенням для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачу необхідно подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. В. Щепіхіна