Справа № 302/169/25
Провадження № 2/302/140/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2025 року селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Повідайчика О.І.,
за участю секретаря судового засідання Куруц В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання матері дитини,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , діючи через представника адвокатку Гренджа Вікторію Юріївну, звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання матері дитини.
Позов обґрунтували тим, що 06 листопада 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем, спільне життя з яким не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Від шлюбу сторони мають четверо неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї неможливо та суперечить інтересам позивачки та відповідача.
На даний час ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, а саме за донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 (позивачкою), батько дитини працює, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок матері дитини полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, а також те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає їх малолітня дитина, якій не виповнилося три роки, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем та визначити розмір аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 щомісячно, і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років.
Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.02.2025 позов ОСОБА_2 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечення з приводу розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.
Відповідачу в ухвалі суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі з позовом і долученими до нього матеріалами надіслана відповідачу за місцем реєстрації та фактичного проживання, що підтверджено поштовим рекомендованим повідомленням, відповідно до якого відповідачем отримана вказані документи 07.02.2025.

17 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій зазначив, що заперечує заявлені вимоги ОСОБА_1 та не згідний на розірвання шлюбу, просить надати строк на примирення на 6 (шість) місяців.

17 лютого 2025 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву, що не заперечує щодо надання строку на примирення строком на шість місяців.

Ухвалою Міжгірського районного суду від 17.02.2025 сторонам по справі призначено строк для примирення на шість місяців, до 17 серпня 2025 року.

18 серпня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження по справі.

25 серпня 2025 року представником позивачки адвокаткою Гренджа В.Ю. подана заява, в якій вона позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити за наведеними у позові підставами., за наданий судом строк (шість місяців) сторони не примирилися.

Відповідач ОСОБА_2 відзив проти позову ОСОБА_1 на адресу суду не подав, жодних заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 суду не представлено.

Всебічно дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Суд встановив, що між сторонами 06 листопада 2010 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, виданого 06 листопада 2010 року, актовий запис №10.

Від спільного шлюбу сторони мають четверо неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положення про добровільність шлюбу встановлені також статтею 51 Конституції України.

З положень статті 112 СК України слідує, що суд, при вирішенні справи про розірвання шлюбу, з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявності малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, суд доходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений. Суд уважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх неповнолітніх дітей.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, суд доходить таких висновків.

Малолітня дитина донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного кодексу України (далі-СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тож, право на утримання дружина має незалежно від того, чи проживає вона разом з чоловіком і чи погоджується він на добровільне надання матеріальної допомоги.

Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, та те, що у зв`язку з доглядом за дитиною, яка не досягла трьохрічного віку, позивачка не має змоги працювати й утримувати себе.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення коштів на утримання з 03 лютого 2025 року та до досягнення дитиною ОСОБА_6 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати таким чином. Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 грн за пред`явлення до суду позову немайнового характеру (про розірвання шлюбу), які були понесені позивачкою та документально нею підтверджені відповідним платіжним документом.

Також, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру (про стягнення аліментів на дружину), розмір якого становить 1211,20 грн, оскільки позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за пред`явлення до суду позову в частині стягнення аліментів, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі статей 105, 110, 112 СК України та керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 141-142, 206, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання матері дитини, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 72 від 06 листопада 2010 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) - аліменти на її утримання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 03 лютого 2025 року і до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 трирічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі - 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 03 вересня 2025 року.

Головуючий суддя О. І. Повідайчик