Справа № 523/5658/25
Провадження №2/523/3851/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" серпня 2025 р.

Пересипський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря - Дзюби Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в м.Одесі цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі за текстом ПрАТ «СК «Євроінс Україна») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки FIAT д/н НОМЕР_1 , який було забезпечено договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №213758152 від 19.03.2023р., укладеного між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 , порушивши Правила дорожнього руху, скоїв зіткнення з автомобілем марки DAEWOO MATIZ д/н НОМЕР_2 . ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виконання вимог умов вищевказаного договору за заявою власника пошкодженого DAEWOO MATIZ д/н НОМЕР_2 про виплату страхового відшкодування, було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 24376,03 грн. Оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому згідно положень п.п.38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України «Про страхування» та ст.1191 ЦК України, ПрАТ «СК «Євроінс Україна`просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування та судові витрати.Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

23.04.2025р. відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в засідання не прибув, в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних на те причин, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання як шляхом направлення судової повістки , позову з додатками за останнім відомим місцем проживання, так і в порядку , ьвизначеному п.11 ст.128 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Обов`язковою явка сторін у судове засідання не визнавалась. Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі належним чином повідомлених учасників справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 19.03.2023 року між ПРАТ "СК "ЄВРОІНС Україна» та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №213758152, строк дії якого з 20.03.2023 р. до 19.03.2024 р. Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн., розмір франшизи - 3200,00 грн. Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль FIAT д/н НОМЕР_1 .

Як зазначено в постанові Суворовського районного суду м.Одеси від 05.12.2023р. по справі №523/20375/23, 01.11.2023р., приблизно о 16год. 00хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Фіат», держномер НОМЕР_3 , по вул. Балківській,28 в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Деу», держномер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження...

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови судді Суворовського районного суду м.Одеси від 01.12.2023р. по справі №523/20163/23, о 16 годині 00 хвилин 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Fiat Tempra», н/з НОМЕР_1 , біля буд.№28, по вул. Балківській, в м. Одесі, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, на вимогу працівника поліції відмовився пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленими наступними ознаками: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП. Постановою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000/сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова набрала законної сили 12.12.2023р.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Водій пошкодженого транспортного засобу марки «DAEWOO MATIZ д/н НОМЕР_2 , власник ТЗ ОСОБА_3 , враховуючи наявність договору страхування, поліс «213758152, звернулася 02.11.2023 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленням №128858 про ДТП та 23.11.2023р. - з заявою про виплату страхового відшкодування

22.11.2023р. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було складено розрахунок №128858/1 суми страхового відшкодування та страховий акт №128858/1/2023 по потерпілому -власник ТЗ ОСОБА_3 на суму страхового відшкодування в розмірі 24376,03грн .

Платіжною інструкцією №27374 від 29.11.2023р. було перераховано 23376,03 грн. в якості страхового відшкодування ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог п.п «в)» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником.

За приписами частини 1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Отже з системного аналізу статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п. 1 ч.2 ст.1167 ЦК).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З підстав, зазначених вище, ОСОБА_1 не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, що шкода, завдана майну ОСОБА_4 відбулась внаслідок непереборної сили або умислу водія ОСОБА_3 , яка керував автомобілем марки DAEWOO MATIZ д/н НОМЕР_2 .

Оскільки належними доказами підтверджено причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_5 який на порушення вимоги п.12.1 та п.13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки DAEWOO MATIZ д/н НОМЕР_2 , а також всупереч вимогам п.2.5 ПДР, керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови), від проходження огляду на стан наркотичногосп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку, та дорожньо-транспортною пригодою, в результаті чого було пошкоджено транспортний DAEWOO MATIZ д/н НОМЕР_2 з відповідача слід стягнути на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 24376,03 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути і судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354,355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, місцезнаходження: вул. Малопідвальна, буд. 10, оф.2, м.Київ, 01001, e-mail:) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 24376 (двадцять чотири тисячі триста сімдесят шість) гривень 03 коп. та судовий збір у розмірі 2422 (ді тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 12.08.2025р.

Суддя В.К.Кисельов