СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/725/25
Провадження №2/547/502/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області, головуючий суддя В.Ф.Харченко, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом керівника Глобинської окружної прокуратури Полтавської області Лігоміна Ярослава Анатолійовича в інтересах держави в особі Оболонської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний природний парк "Нижньосульський", про відшкодування шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року керівник Глобинської окружної прокуратури Полтавської області Я.А.Лігоміна звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього 17488,64 грн шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Вказує, що порушення полягало у тому, що ОСОБА_1 15.03.2024 о 14 год. 10 хв. на р. Сула, територія НПП "Нижньосульський", в районі с. Горошине Кременчуцького району, Полтавської області, здійснив вилов риби з берега забороненим методом лову "багріння" та незаконно виловив рибу лящ в кількості 2 шт. На виловленій ним рибі виявлено рвані рани та кров від "багріння" гачками, номер яких більший за № 10, які залиті разом свинцем та прив`язані до шнура на риболовному спінінгу. Завдана шкода становить 17488,64 грн, чим порушив вимоги п. 3.8 Додатку 1 "Режиму використання водних біоресурсів та пересування плавзасобів у межах території Національного природного парку "Нижньосульський". Постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 29.04.2024, яка набрала законної сили 09.05.2024, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні вказаного правопорушення за ст. 91 КУпАП та накладено адміністративне стягнення штраф 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 грн. ОСОБА_1 01.05.2024 сплатив накладений на нього штраф. Добровільно відповідач завдану шкоду не відшкодовує.

Ухвалою суду від 18.07.2025 прийнято справу до провадження суду, визначено розглядати справу у порядку у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачеві, зокрема, у 15-денний строк подати відзив на позов.

06.08.2025 відповідач копію ухвали суду від 18.07.2025, інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками не отримав за зареєстрованим місцем проживання, поштове повідомлення повернуто 12.08.2025 з відміткою АТ "Укрпошта" - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 44, 55, 59), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням відповідачеві копії ухвали суду, копії позовної заяви з додатками і судового повідомлення.

Станом на дату ухвалення рішення суд не отримував відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача. Відтак в установлений судом строк письмовий відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав.

Оболонська сільська рада повідомлена про розгляд справи належним чином; інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками отримала в свій електронний кабінет 11.07.2025 і на свою електронну пошту 28.07.2025, що є їх належним врученням (а.с. 53, 54). Будь яких зав, клопотань тощо до суджу не надсилала.

Третя особа НПП "Нижньосульський" повідомлений про розгляд справи належним чином; інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками отримав в свій електронний кабінет 11.07.2025 і на свою електронну пошту 28.07.2025, що є їх належним врученням (а.с. 57, 58). Пояснення до суду не надсилав.

Вказані обставини не перешкоджають розгляду справи по суті.

Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), вивчивши наявні у справі дані і докази, суд встановив таке.

Постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 29.04.2024, справа № 547/345/24, яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 грн, з конфіскацією незаконно добутих природних ресурсів - 2-х лящів. Відповідачем ОСОБА_1 вчинено таке діяння: 15.03.2024 о 14 год. 10 хв. на р. Сула в районі с. Горошино Кременчуцького району Полтавської області на правому березі річки Оболонської ОТГ, територія НПП "Нижньосульський" здійснював вилов риби з берега риболовним спінінгом, забороненим методом "багріння" та незаконно виловив рибу лящ в кількості 2 штуки. На виловленій ним рибі рвані рани та кров від "багріння" гачками, номер яких більший за № 10, які залиті разом свинцем та прив`язані до шнура на риболовному спінінгу. Розмір шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, становить 17488,64 грн. Цим діянням ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3.8 Додатку 1 "Режиму використання водних біоресурсів та пересування плавзасобів у межах території Національного природного парку "Нижньосульський" (а.с. 17, 18).

Відповідно до розрахунку збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства у межах території НПП "Нижньосульський", та проведеного за таксами згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 575 від 10.05.2022 "Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд" та "Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", розмір шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок незаконно добутих у межах НПП "Нижньосульський" 2-х лящів складає 17488,64 грн (а.с. 22, 23).

Аналогічний розмір шкоди підтверджено довідкою НПП "Нижньосульський" від 21.03.2024 № 189/2024 (а.с. 23).

Глобинська окружна прокуратура Полтавської області листом від 23.05.2025 № 50-2332ВИХ-25 повідомила Оболонську сільську раду про наявність підстав для звернення до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення до ОСОБА_1 . Крім цього, просила надіслати письмове повідомлення про те чи зверталася Оболонська сільська рада з позовом про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , та чи планує звертатися з таким позовом. Якщо ні то чому. Зазначити причини. Чи не заперечує проти звернення прокурора з таким позовом до суду та надати реквізити розрахункового рахунку Оболонської сільської ради, на який підлягають зарахуванню зазначені вище грошові кошти (а.с. 25, 26).

Оболонська сільська рада листом від 30.05.2025 № 02-74/474 повідомила прокуратуру, що сільська рада не зверталася з позовом до суду та звертатися не має можливості у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору та значним навантаженням на юриста у зв`язку з проведенням інвентаризації земель. Надала реквізити для відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби (а.с. 27).

Глобинська окружна прокуратура Полтавської області листом від 08.07.2025 № 50-2998ВИХ-25 повідомила Оболонську сільську раду про пред`явлення прокурором до суду позову на суму 17488,64 грн (а.с. 38).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак винуватість відповідача у відповідному правопорушенні та розмір завданої ним шкоди встановлені вказаними постановою судді від 29.04.2024 та розрахунком і довідкою третьої особи від 15.03.2024.

Відомостей про відшкодування шкоди на час розгляду справи в суді матеріали справи не містять.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 15, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК), частин першої, другої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно пункту 8 частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав може бути відшкодування майнової шкоди.

Статтею 6 Конституції України встановлено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до статті 13 Конституції України, статті 324 ЦК земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" встановлено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Статтею 27 Закону України "Про тваринний світ" та статтею 26 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" встановлено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

Згідно абзацу 9 частини другої статті 10 "Про тваринний світ" громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

У частинах другій, четвертій, п`ятій статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" вказано, що відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів (пункт "ж"). Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до частини першої статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, відтак, суд задовольняє позов повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури 3028,00 грн судового збору, що сплачений позивачем із позовної заяви (а.с. 39, 42).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 141, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272-274, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Оболонської сільської ради 17488,64 грн шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу (місцезнаходження: Полтавська область, Кременчуцький р-н, Семенівська ТГ, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, Оболонська ТГ, с. Оболонь, вул. Позена, 1/2; ідентифікаційний код 22543563; отримувач ГУК у Полт. обл./ТГ с. Оболонь/24062100; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255; рахунок UA0016638; код класифікації доходів бюджету 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності); Оболонська сільська ТГ).

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ідентифікаційний код 00034051; рахунок UA000164, ДКСУ м. Київ) 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 27.08.2025.

Суддя В.Ф.Харченко