Справа № 331/4547/24
Провадження № 2-п/331/51/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

при секретарі Солов`ян О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2025 року по цивільній справі № 331/4547/24,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2025 року позов ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 24.11.2017 року у сумі, еквівалентній 5300 (п`ять тисяч триста) доларів США за курсом НБУ на день виконання рішення; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 12.12.2017 року у сумі, еквівалентній 5300 (п`ять тисяч триста) доларів США за курсом НБУ на день виконання рішення; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 19.04.2018 року у сумі, еквівалентній 5031 (п`ять тисяч тридцять один) доларів США за курсом НБУ на день виконання рішення; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору по 3186,09 грн. з кожного.

На виконання Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № 4273-ІХ від 26.02.2025 назва Жовтневого районного суду міста Запоріжжя змінена на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду від 06.02.2025 року, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив переглянути справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зазначено, що відповідач ОСОБА_1 не отримував жодних повідомлень про розгляд даної справи і відповідно був позбавлений можливості брати участь в судових засіданнях, подавати докази та відзив/заперечення на позов. 24.07.2025 р. відповідач ОСОБА_1 в застосунку «Дія» отримав сповіщення про відкриття відносно нього виконавчого провадження. 25.07.2025 р. через підсистему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ознайомився із позовною заявою та доданими до нього додатками, рішенням суду. В позовній заяві позивач зазначає про укладення між ним та відповідачами трьох договорів позики: від 24.11.2017 р., 12.12.2017 р. та 19.04.2018 р. та складання розписок про отримання коштів. Однак, такі договори відповідачі не укладали, не підписували, розписки про отримання коштів не писали та не підписували, гроші в борг не отримували. Зважаючи на те, що відповідачі вищевказаних договорів позики та розписок не підписували і волевиявлення на складання таких не було, такі правочини є неукладеними, а отже не призводить жодних правових наслідків. Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню. Внаслідок розгляду справи за відсутності відповідача, останній був позбавлений можливості заперечувати проти заявлених вимог, подати відзив на позов, заявити клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи. Вважає, що позов є необґрунтованим, подані докази є недостовірними, у зв`язку із чим заочне рішення підлягає скасуванню.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечують.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Враховуючи, що, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 лише 25.07.2025 р. ознайомився з матеріалами судової справи, він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність лише однієї з підстав, зазначених у наведеній нормі цивільного процесуального законодавства, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення.

Згідно відповіді № 708382 від 26.07.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час розгляду справи було за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № 708389 від 26.07.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», місце реєстрації відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час розгляду справи було за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі викликалися судом у судове засідання шляхом направлення повістки за вищевказаними адресами, які були повернуті на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з матеріалами справи, судові повістки надсилалися відповідачам на останню відому суду адресу та заочне рішення було ухвалено з врахуванням положень ст. 223 ЦПК України.

З вищенаведених обставин вбачається, що суд належним чином надсилав на останню відому адресу відповідачів процесуальні документи суду, та повідомляв їх про дату та місце проведення судового засідання, чим надавав можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки відповідачі відповідно до положень ЦПК України, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, та ними доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано.

На підставі викладеного, суд не вбачає законних підстав для скасування заочного рішення по цій справі.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі заяви про скасування заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2025 року по цивільній справі № 331/4547/24 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Проте, у відповідності до частини четвертої статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В.М. Світлицька