Справа № 490/3254/25
Центральний районний суд м. Миколаєва
27 серпня 2025 року м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, яка подана представником позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокатом Гангою Д.Г., в цивільній справі №490/3254/25 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Микгазпослуга», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,
10.07.2025 року представником позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокатом Гангою Д.Г. до Центрального районного суду міста Миколаєва подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №490/3254/25 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Микгазпослуга» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.08.2025 року заява передана для розгляду судді Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатіну О.В.
Частиною другою статті 246 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
При цьому, частиною третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Учасники справи, які повідомлені судом про розгляд справи в судове засідання 27.08.2025 року з`явились.
В заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивачів просить вирішення питання про розподіл судових витрат проводити без участі позивачів та його представника.
Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Василинюк В.В. 27.08.2025 року надав до суду заяву в якій просив судовий розгляд справи проводити без його участі та без участі відповідача.
Суд зазначає, що частиною четвертою статті 270 ЦПК України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, перешкоди для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі відсутні та відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).
Так, в матеріалах справи містяться копія Договору про правову допомогу №20/03/2025 від 20.03.2025 року.
При цьому, до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, а тому гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, провадження №12-14гс22).
Так, у п. 1.1. Договору сторони визначили, що у порядку і на умовах, визначених цим Договором, Адвокат надає правову допомогу Клієнтам у спорах, що стосуються ДТП, яке сталося 07.10.2024 р. у м. Миколаїв за участю автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля Mercedes-benz 1843 LS д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , а саме: щодо стягнення з ОСОБА_4 та/або ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МИКГАЗПОСЛУГА» моральної та матеріальної шкоди, завданої ДТП (далі Доручення).
У п. 1.2. Договору сторони домовились, що виконання доручення за цим договором здійснюється: адвокатом Гангою Дмитром Григоровичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3897 від 06 липня 2021 року (надалі Адвокат).
Крім того, представником позивачів надано копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 08.07.2025 року до Договору про правову допомогу №20/03/2025 від 20.03.2025 року (звіт про надану правову допомогу).
Згідно з даним Актом, протягом періоду з 20.03.2025 по 08.07.2025 (включно) Адвокатом належним чином надані і оформлені, а Клієнтами спожиті та прийняті обумовлені в п. 1.1. Договору послуги (правова допомога) в наступній кількості: 1. Аналіз документів (доказів), юридична консультація Клієнтів щодо стягнення з ОСОБА_4 та/або ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МИКГАЗПОСЛУГА» моральної та матеріальної шкоди, завданої ДТП, яке сталося 07.10.2024 р. у м. Миколаїв за участю автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля Mercedes-benz 1843 LS д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . 2.Формування та подача до суду Позовної заяви в інтересах Клієнтів про стягнення з ОСОБА_4 та/або ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МИКГАЗПОСЛУГА» моральної та матеріальної шкоди, завданої ДТП. 3.Адвокатські запити в інтересах Клієнта та долучення відповідей на них до справи №490/3254/25.
Отже, вищенаведений Акт є по суті детальним описом виконаних робіт/ наданих, який є в міру деталізованим. Зважаючи на фіксований розмір за надану професійну правничу допомогу, детальний опис виконаних робіт/ наданих послуг не вимагав зазначення часу витраченого адвокатом на надання послуг.
Відповідно до умов п. 2.5 Договору обов`язок Клієнта сплатити гонорар виникає з моменту отримання Клієнтом Акту приймання-передачі наданих послуг, який повинен бути виконаним протягом 5 (п`яти) наступних днів.
У той же час, п. 2.2. Договору Сторони визначили, що Клієнт/Клієнти зобов`язаний(і) сплатити Адвокату гонорар протягом 30 (тридцяти) днів з моменту винесення судом першої інстанції судового рішення. Вартість виконання Доручення у апеляційній, касаційній інстанції узгоджується Сторонами окремо.
Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Таким чином, витрати за вищенаведеним Актом підлягають розподілу незважаючи на те, що вони ще фактично не сплачені стороною
Отже, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат, співмірності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
В питанні критеріїв слід згадати висновки Великої Палати у справі №755/9215/15-ц. Суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні висновки містить додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19.
Висновками у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Натомість з урахуванням часткового задоволення позову та на підставі положень статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу під час судового розгляду справи покладаються на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Микгазпослуга» пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 8814,00 грн, а на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 5000,00 грн.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-
Заяву про ухвалення додаткового рішення, яка подана представником позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокатом Гангою Д.Г., в цивільній справі №490/3254/25 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Микгазпослуга» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Микгазпослуга» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8814 (вісім тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Микгазпослуга» на користь ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
В іншій частині заяву залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.В. Саламатін