УХВАЛА

14серпня 2025 року

м. Київ

справа № 201/11007/21

провадження № 61-9175ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бакуліної Марії Сергіївни на рішення Соборного районного суду м. Дніпра (раніше - Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська) від 10 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними свідоцтва й розпорядження та

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просиввизнатинедійсним свідоцтво про право власності на житло від 27 вересня

1993 року в 1/4 частині, за яким на праві приватної власності ОСОБА_2 належить 1/4 квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним розпорядження Житлово-комунального управління Міністерства промисловості України від 27 вересня 1993року № 206 в частині вирішення питання щодо видачі свідоцтва про право власності ОСОБА_2

10 лютого 2025 року рішенням Соборного районного суду м. Дніпра (раніше - Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська) у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

17 червня 2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Соборного районного суду м. Дніпра (раніше - Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська) від 10 лютого 2025 року залишено без змін.

У липні 2025 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Бакуліною М. С. подано касаційну скаргу на рішення Соборного районного суду м. Дніпра (раніше - Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська) від 10 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року, в якій заявниця просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо того, чи є сама собою реєстрація у радянський період (до проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року) місця проживання особи підтвердженням постійного місця проживання такої фізичної особи та набуття нею громадянства України під час розгляду судом справ щодо приватизації нерухомого майна, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявниця вказує, що суд не дослідив зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бакуліної Марії Сергіївни на рішення Соборного районного суду м. Дніпра (раніше - Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська) від 10 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року.

Витребувати із Соборного районного суду м. Дніпра цивільну справу № 201/11007/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними свідоцтва й розпорядження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська