Номер провадження № 2-н/521/4010/25
СУДОВИЙ НАКАЗ
12 серпня 2025 року м. Одеса
Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Леонов О.С. розглянувши матеріали цивільної справи наказного провадження за заявою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 9162,21 грн., та судового збору у розмірі 302,80 грн.
У серпні 2025 року Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 9162,21 грн., та судового збору у розмірі 302,80 грн.
Після надходження заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст.14, 33 ЦПК України.
На виконання вимог ч. 7 ст. 165 ЦПК України судом отримано відповідь, щодо встановлення місця реєстрації фізичної особи боржника.
ОСОБА_1 є споживачем, наданих Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» послуг, які надаються за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до ст. ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача комунальних послуг покладено обов`язок щомісячної їх оплати.
ОСОБА_1 плату за надані Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» послуг сплачувала не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 9162,21 грн. станом на 01.06.2025 року, що підтверджується обґрунтованим розрахунком суми боргу.
Відповідно до ч. 3 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.
Згідно п. п. 4-1 п. 1 ч. 2 ст.4Закону України«Про судовийзбір» за подання заяви про видачу судового наказу до суду судовий збір становить - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає на сьогоднішній день 302,80 грн.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача судовий збір у розмірі 302,80 грн.
Суд також роз`яснює, що згідно п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
З аналізу вказаного законодавства вбачається, що в рамках наказаного провадження законодавством не передбачено вирішення судом питання з компенсації заявникові витрат понесених на професійну правничу допомогу, а лише судових витрат, що складаються зі сплаченого заявником судового збору.
Разом з тим, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною ч. 1 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Зі змісту ч. ч. 5,6 ст.137 ЦПК України вбачається, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Зазначене відповідає роз`ясненням, наданими Великою палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16.
Відповідно до положень ч. 1 ст.167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Отже, зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються, оскільки такі вимоги не входять до переліку вимог, визначених ч. 1 ст. 161 ЦПК України, за якими видається судовий наказ і вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, оскільки така справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а отже боржник по справі буде позбавлений права довести неспівмірність заявлених заявником вимог про стягнення витрат на правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.
Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Виходячи з вищевикладеного, суддя вважає за необхідне відмовити Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» у видачі судового наказу за заявою до ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 137,141, 161-165, 167-168 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, суддя
Згідно зі ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. п. 4, 5 ч.1 ст. 161 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ є виконавчим документом та може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років.
Суддя О.С. Леонов