Справа № 192/1732/14
Провадження № 4-с/192/7/25
Ухвала

Іменем України

26 серпня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О. О.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко В. А.,

представника боржника адвоката Савка В. В.,

стягувачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця по виконавчому провадженню №75558974,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 через свого представника, звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати дії старшого державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Грабарь Людмили Юріївни щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №75558974 без урахування сплачених скаржником переказів на суму 132236 грн. 00 коп. неправомірними.

Також просив зобов`язати старшого державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Грабарь Л. Ю. провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження №75558974 з урахуванням виписки з рахунку та квитанцій про сплату боржником ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки на загальну суму 132236 грн. 00 коп., про що зробити відповідний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

На обґрунтування скарги зазначив, що у Солонянському відділі державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) перебуває на виконанні виконавче провадження №75558974 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 , на даний час ОСОБА_1 аліментів на утримання їх спільної доньки.

Він сплачував аліменти починаючи з 2014 року належним чином, але йому стало відомо, що державним виконавцем при розрахунку заборгованості не враховано його платежі, у зв`язку з чим 06 лютого 2025 року він отримав розрахунок заборгованості в якому зазначено, що сукупний розмір заборгованості по виконавчому провадженню складає 121866 грн. 88 коп.

Вважає, що державний виконавець своїми діями порушив ч. 1 ст. 18 та ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і тому вважає, такі дії державного виконавця неправомірними.

Представник боржника в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав викладених в скарзі, також зазначив, що після винесення рішення суду про стягнення з боржника аліментів, той почав перераховувати на картку стягувачки аліменти у відповідному розмірі і здійснював це по день подання скарги. Спочатку боржник самостійно перераховував аліменти на банківську картку стягувачки, а в подальшому за його дорученням це здійснювала його дружина ОСОБА_4 . Крім того зазначив, що оскільки боржник здійснював перерахування аліментів за допомогою банківського терміналу, тому в деяких квитанціях платником зазначено ОСОБА_3 , хоча платником був боржник.

Стягувачка в судовому засіданні проти задоволення скарги не заперечувала, зазначила, що виконавчий лист до виконання вона пред`явила лише в 2024 році з особистих причин, при цьому від боржника та його дружини їй надходили кошти, які вона вважала подарунками, будь-яких інших фінансових правовідносин між нею, боржником та дружиною боржника не має.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив (а. с. 108).

Суд вислухавши представника боржника, стягувачку, дослідивши наявні матеріали справи приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» - визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема подання заяви стягувачем або боржником.

Згідно досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що на виконанні Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) у старшого державного виконавця Грабарь Л. Ю. перебуває виконавче провадження №75558974, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , в розмірі 529 грн. 50 коп. до досягнення дитиною повноліття.

19 листопада 2024 року боржником подано заяву про здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка отримана державним виконавцем.

В своїй заяві боржник просив державного виконавця перерахувати заборгованість зі сплати аліментів, з врахуванням наданих ним квитанцій за період липень-грудень 2014 року, січень-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року, січень-лютий та квітень-грудень 2020 року, січень-вересень та листопад-грудень 2021 року, січень-лютий та квітень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року, січень-вересень 2024 року (а. с. 9-10).

Разом з тим, державним виконавцем зазначені квитанції до уваги не прийнято та здійснено розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні №75558974 з липня 2014 року по січень 2025 року без врахування вказаних платежів.

В судовому засіданні, судом було досліджено додані до скарги квитанції та виписку по банківському рахунку ОСОБА_4 , яка є дружиною боржника, за період з липня 2014 року по жовтень 2024 року, відповідно до яких встановлено, що на розрахунковий рахунок стягувачки регулярно надходили кошти від боржника та ОСОБА_4 (а. с. 13-31).

Також в судовому засіданні стягувачка підтвердила, що вказані кошти їй надходили і вона не заперечує, що вказані кошти могли бути аліментами за рішенням суду.

У зв`язку з чим суд вважає, що доводи скарги, що неправомірності дій державного виконавця при здійснені розрахунку заборгованості без врахування вказаних платежів є обґрунтованими.

Суд вважає, що оскільки стягувачка визнала обставину отримання коштів від боржника та його дружини, а також враховуючи відсутність будь-яких інших фінансових зобов`язань між стягувачкою, боржником та дружиною боржника, зазначення в квитанціях в якості платника самої стягувачки є не суттєвим, і таким, що не впливає на природу вказаних платежів, а саме, що вказані платежі є аліментами за період з липня 2014 року по жовтень 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи зазначену норму, суд вважає, що є підстави для визнання дій державного виконавця в частині здійснення розрахунку заборгованості неправомірними та зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам за період з липня 2014 року по січень 2025 року.

Щодо вимог боржника про здійснення перерахунку заборгованості з врахуванням виписки про рахунку та квитанцій про сплату боржником на загальну суму 132236 грн. 00 коп., то суд вважає, що в цій частині вимоги боржника задоволенню не підлягають, враховуючи, що вказаний спосіб захисту порушеного права боржника не відповідає положенням ст. 195 СК України, відповідно до якої розмір заборгованості визначається судом лише у разі виникнення спору між сторонами.

Тому в задоволені вимог боржника в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що оскільки боржником сплачувався судовий збір за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції в розмірі 484 грн. 48 коп., то дані судові витрати, у зв`язку із частковим задоволенням скарги, слід покласти на Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та стягнути зазначені судові витрати на користь заявника (а. с. 48).

На підставі викладеного, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд

П О С Т А Н ОВ И В:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця по виконавчому провадженню №75558974 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Грабарь Людмили Юріївни у виконавчому провадженню №75558974 щодо здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_5 зі сплати аліментів за рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року справа №192/1732/14 за період з липня 2014 року по січень 2025 року.

Зобов`язати старшого державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Грабарь Людмилу Юріївну у виконавчому провадженню №75558974 перерахувати заборгованість ОСОБА_5 зі сплати аліментів за рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року справа №192/1732/14 за період з липня 2014 року по січень 2025 року.

Стягнути з Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), який розташований за адресою: с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, вул. Героїв України, буд. 13, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 34868045 на користь ОСОБА_5 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 - 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 (сорок вісім) коп. судового збору сплаченого боржником при оскарженні ухвали судді в апеляційній інстанції.

Роз`яснити старшому державному виконавцю Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Грабарь Людмилі Юріївні положення ст. 453 ЦПК України про її обов`язок у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали повідомити суд та боржника ОСОБА_2 про її виконання.

В задоволені іншої частини скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця по виконавчому провадженню №75558974 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2025 року.

Головуючий: суддя Стрельников О. О.