Справа № 438/1226/25
Провадження 2-о/438/74/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 вересня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі судді Дудар О.В.,

за участю секретаря Валькович Г.К.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Тетяна Олександрівна, ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до Бориславського міського суду Львівської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) є рідною дочкою ОСОБА_4 , який за життя склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого також все те, на що він за законом матиме право, заповів заявниці. Після смерті батька відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала батьку на праві спільної сумісної власності разом із заявницею та ОСОБА_3 . Мати заявниці померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Єдиними спадкоємцями за законом є заявник та її брат - ОСОБА_3 . На час смерті батько у зареєстрованому шлюбі не перебував. Після смерті матері ОСОБА_6 , батько залишився проживати у квартирі сам, так як інший співвласник квартири брат заявниці одружився і переїхав проживати до міст Львів. У липні 2022 року у ОСОБА_4 було діагностовано пухлинне утворення правого піднебінного мигдалика і було розпочато лікування. Однак у серпні 2023 року стався рецидив захворювання у зв`язку з чим заявниця з вказаного часу проживала з батьком у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за ним. Після смерті батька протягом шести місяців не подавала заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки проживала разом із батьком, та була переконана, що прийняла спадщину. 8 серпня 2025 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. для видачі свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус повідомила, що нею не подано документів на підтвердження прийняття спадщини. Враховуючи зазначене, заявниця просить задовільнити її заяву.

Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року прийнято до розгляду вказану заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження та призначено судове засідання у справі на 2 вересня 2025 року. Викликано у судове засідання свідків.

21 серпня 2025 року на адресу суду надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_3 про розгляд заяви без його участі. Заяву вважає обґрунтованою та просить задовольнити. Також заначено, що з серпня 2023 року по серпень 2024 року його рідна сестра ОСОБА_2 постійно проживала разом з батьком у квартирі АДРЕСА_2 без реєстрації, оскільки доглядала за хворим батьком. На даний час ОСОБА_2 проживає у вказаній квартирі.

29 серпня 2025 року до суду надійшла заява приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. про відсутність заперечень у даній справі та розгляд справи без її участі.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання з`явилась, її представник повідомила, що її довіритель не може прибути у засідання через зайнятість та просить розглядати заяву без її участі.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи позицію представника заявника щодо можливості розгляду справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі вказаних учасників справи.

Представник заявника ОСОБА_1 підтримала доводи заяви, наголосивши, що батько заявника у зв`язку з хворобою не міг проживати сам, тому ОСОБА_2 з серпня 2023 року проживала з ним та здійснювала догляд за своїм батьком.

Так, опитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона сусідка ОСОБА_4 , який мав серйозне захворювання у зв`язку з чим його донька ОСОБА_2 з серпня 2023 року проживала з ним, доглядала за ним, оскільки він потребував постійного догляду, зокрема, не міг харчуватися самостійно. Також підтвердила свій підпис на акті про проживання особи не за місцем реєстрації ОСББ «Довженка 8» від 8 серпня 2025 року.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що знає заявницю з дитинства, оскільки проживає в одному домі. З серпня 2023 року батько заявниці сильно захворів, переважно був лежачий, у зв`язку з чим ОСОБА_2 з серпня 2023 року проживала з ним з метою надання необхідного догляду. Також підтвердила свій підпис на акті про проживання особи не за місцем реєстрації ОСББ «Довженка 8» від 8 серпня 2025 року. Повідомила, що інші особи з ОСОБА_2 та її батьком не проживали.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, заслухавши учасників справи та свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Змістом пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому згідно з абзацом 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Пунктом 7 вказаної постанови передбачено, що у разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом частин 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) є рідною дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Бориславським міським бюро ЗАГС Львівської області.

Мати заявника - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів).

З копії заповіту від 12 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_4 на випадок його смерті зробив наступне розпорядження: усе його майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право, заповідає своїй дочці ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 5 серпня 2024 року, актовий запис № 136.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме частка у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 .

8 серпня 2025 року ОСОБА_2 подала до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. заяву про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. заведено спадкову справу № 22/2025.

8 серпня 2025 року приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області повідомила ОСОБА_2 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею не подано документів, які підтверджують факт прийняття спадщини.

Судом встановлено, що за даними Реєстру територіальної громади ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до акта ОСББ «Довженка 8» від 8 серпня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 1 серпня 2023 року фактично постійно проживала ОСОБА_2 та її батько ОСОБА_4 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доглядала за ним.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кожена окремо також підтвердили, що ОСОБА_2 та її батько ОСОБА_4 проживали разом за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 1 серпня 2023 року до дня його смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки заявник постійно доглядала за хворим батьком.

Встановлення вищевказаного факту має безпосереднє значення для можливості оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Крім того, судом не встановлено спору про право, оскільки заявник є спадкоємцем за заповітом, а її брат ОСОБА_3 не заперечує щодо задоволення вказаної заяви.

За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до увагу пояснення свідків, суд приходить до висновку, що заявник проживала з батьком ОСОБА_4 з серпня 2023 року на час відкриття спадщини, а тому заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити.

Керуючись статтями 1216-1223, 1268, 1277 ЦК України, статтями 258, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Тетяна Олександрівна, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Заінтересовані особи:

Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Тетяна Олександрівна, адреса місцезнаходження: Львівська область, Дрогобицький район, місто Борислав, вулиця Шевченка, 20/23.

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Олена ДУДАР