УХВАЛА

21 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 464/3922/24

провадження № 61-10094ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

від 02 листопада 2015 року № С-4213 щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0077, загальною площею 0,0095 га, у тому числі:

під забудовою - 0,0028 га, інше - 0,0067 га (у тому числі площею 0,0095 га у межах червоних ліній без права капітального будівництва і посадки багаторічних насаджень) на АДРЕСА_1 для обслуговування приміщення павільйону.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2024 року скасовано

та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано укладеною між Львівською міською радою та ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі від 02 листопада 2015 року № С-4213 щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0077, загальною площею 0,0095 га, у тому числі: під забудовою - 0,0028 га, інше - 0,0067 га (у тому числі площею 0,0095 га у межах червоних ліній без права капітального будівництва

і посадки багаторічних насаджень) на АДРЕСА_1 для обслуговування приміщення павільйону в редакції:

«Додаткова угода до договору оренди землі № С-4213 від 02.11.2015 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0077, загальною площею 0.0095 га, у тому числі: під забудовою - 0.0028 га, інше - 0.0067 га (у тому числі площею 0.0095 га у межах червоних ліній без права капітального будівництва

і посадки багаторічних насаджень) на АДРЕСА_1 для обслуговування приміщення павільйону:

Орендодавець - Львівська міська рада, в особі директора департаменту містобудування ___________, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ухвали міської ради № 1081 від 08.07.21

«Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», з одного боку та

Орендар - ОСОБА_1 , з другого боку, домовилися про наступне:

1.Після закінчення строку дії Договору, поновити Договір на такий самий строк

і на таких самих умовах .

2.Пункт 8 договору «Строк дії договору» викласти у наступній редакції:

«Договір укладено на 5 (п`ять) років до 01 жовтня 2025 року. Після закінчення строку дії, Договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах

(ст. 126-1 Земельного кодексу України)»

3.Дія цієї Додаткової угоди поширюється на відносини сторін, що виникли після 01.10.20.»

04 серпня 2025 року Львівська міська рада, через підсистему «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року, в якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року

та залишити в силі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2024 року.

Касаційна скарга подана з пропуском строку, передбаченим статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, яке мотивоване тим, що копію постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року заявник отримав 04 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд». На підтвердження вказаного суду надано відповідні докази, зокрема картку руху документу у справі № 464/3922/24.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року, суд приходить

до висновку, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів

з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали,

суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови Львівського апеляційного суду

від 02 липня 2025 року Львівська міська рада вказує пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

З огляду на зазначене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Крім того, у касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року до закінчення

її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивовано тим, що у разі виконання постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року може бути заподіяна істотна і фактично непоправна шкода правам сторони, яка оскаржує це рішення. Зокрема, може бути вчинено юридично значущі дії (реєстрація змін, укладення угод тощо), наслідки яких буде складно або неможливо скасувати у разі скасування цієї постанови.

Це також створює ризик порушення публічних інтересів, оскільки без волевиявлення органу місцевого самоврядування буде змінено порядок користування землею.

Таким чином, наявність поважних причин, які об`єктивно вказують на ризик істотного та непоправного порушення прав і законних інтересів учасників справи,

а також можливість значного ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду касаційної інстанції у разі його скасування, обґрунтовує необхідність зупинення виконання оскаржуваного рішення до остаточного вирішення спору Верховним Судом.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання

про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції

за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання

про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення,

які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Львівською міською радою не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, тому

в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Незгода з оскаржуваним судовим рішенням як така не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Львівської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити Львівській міській раді строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Сихівського районного суду м. Львова справу № 464/3922/24.

Відмовити Львівській міській раді у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року

до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції

з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу

в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська