Справа № 615/792/25
Провадження № 2/615/289/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Логвінова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 615/792/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст (виклад) позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін»(далі по тексту - позивач, ТОВ «Веллфін») звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 1543616 від 28 квітня 2021 року у розмірі 30 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1543616, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 30 днів до 28 травня 2021 року та зі сплатою 1.8 % щоденно, за кожен день користування кредитом.

Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 30 000,00 грн, з яких 10 000,00 грн основний борг; 20 000,00 грн відсотки за неправомірне користування кредитом відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи.

Заяви по суті справи від сторін не надходили.

Аргументи (позиції) учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, у якому просить розглядати справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін».

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Представником відповідача подані до суду письмові пояснення, у яких він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що кредитний договір № 1543616 від 28 квітня 2021 року передбачав надмірну, протизаконну процентну ставку у розмірі 1.8 % на день (п. 1.5.1 Договору), що перевищує встановлене законодавством обмеження у 1% на день, відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, сума нарахованих відсотків у розмірі 20 000,00 грн на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України значно перевищує межі, встановлені частиною другою статті 21 зазначеного Закону, згідно з якою сукупна сума неустойки та інших платежів не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором кредиту. Зазначає, що посилання позивача на те, що ці проценти не є неустойкою суперечить суті законодавчих обмежень. Крім того, відповідач є військовослужбовцем, який у період дії воєнного стану виконував свій конституційний обов`язок щодо захисту України від збройної агресії, що має бути враховано судом як істотна обставина, що вимагає застосування спеціальних гарантій та обмежень фінансової відповідальності відповідно до законодавства України, зокрема Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», а також Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Також, у письмових поясненнях представник відповідача вказує, що відповідачем заперечується факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, що підтверджується відсутністю належних доказів укладення кредитного договору та фактичної видачі кредитних коштів відповідачу

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Рух справи.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 29 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 08 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» наступні докази: докази наявності відкритого банківського рахунку в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; докази надходження коштів 28 квітня 2021 року у розмірі 10 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1543616, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн, строком на 30 днів до 28 травня 2021 року (надалі кредитний договір) (а.с. 26 зворот 31).

Відповідно до п.п. 1.4. 1.5. кредитного договору, строк кредиту цей договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.

Строк та проценти за користування позикою за договором про споживчий кредит обчислюються за фактичну кількість календарних днів користування позикою на наступних умовах:

- протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3. договору, розмір основних процентів складає: 1.8 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн 00 коп за перший день користування позикою; 1.8 % від суми позики щоденно, зо кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного п. 1.3. договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.

У разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений пунктом 1.3. договору, нарахування процентів, встановлених пунктом 1.5.1. договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами), в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти за понадстрокове користування позикою). При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.

У розділі 8 кредитного договору зазначені реквізити сторін, в тому числі вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

Вказаний кредитний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом НОМЕР_3 .

Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, 28 квітня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» здійснено переказ коштів у розмірі 10 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 (а.с. 48).

Згідно листів Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» від 12 серпня 2025 року та від 26 серпня 2025 року, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 , на яку здійснено переказ коштів 28 квітня 2021 року у розмірі 10 000,00 грн із зазначенням інформації про платника: Viplata zaima CREDITUP (а.с. 116, 119).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1543616 від 28 квітня 2021 року, станом на 25 квітня 2025 року наявна заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 30 000,00 грн, з яких 10 000,00 грн основний борг; 20 000,00 грн відсотки за неправомірне користування кредитом відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України (а.с. 32-47).

При цьому, як вбачається з вказаного розрахунку, відсотки у розмірі 20 000,00 грн нараховувались з 29 квітня 2021 року по 18 серпня 2021 року.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частинами 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 1543616 від 28 квітня 2021 року містить основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування.

Вказаний кредитний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом НОМЕР_3 .

За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору № 1543616 від 28 квітня 2021 року, із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вже було встановлено, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 , на яку здійснено переказ коштів 28 квітня 2021 року у розмірі 10 000,00 грн із зазначенням інформації про платника: Viplata zaima CREDITUP (а.с. 116, 119).

Таким чином, посилання представника відповідача про те, що відповідач не отримував кредит у розмірі 10 000,00 грн спростовуються листами Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк».

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1543616 від 28 квітня 2021 року, станом на 25 квітня 2025 року наявна заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 30 000,00 грн, з яких 10 000,00 грн основний борг; 20 000,00 грн відсотки за неправомірне користування кредитом відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України (а.с. 32-47).

У свою чергу, як вже зазначалось, строк кредитування за вказаним кредитним договором становить 28 травня 2021 року. Умовами кредитного договору передбачено нарахування відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування. Позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування позивачем заявлено не було.

Як вбачається з вказаного розрахунку, відсотки у розмірі 20 000,00 грн нараховувались з 29 квітня 2021 року по 18 серпня 2021 року.

Тобто, позивачем сума відсотків у розмірі 20 000,00 грн, яку він просить стягнути з відповідача, розрахована з урахуванням періоду кредитування, що, відповідно до позовних вимог, є безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.22)).

При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Також слід мати на увазі, що, на відміну від розміру процентів за «користування кредитом», розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом (пункт 8.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

Таким чином, нарахування відсотків на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України є можливим виключно у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту.

З огляду на викладене, враховуючи, що відсотки на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховувались до 18 серпня 2021 року (включно), тому у даному випадку такі відсотки можуть бути нараховані з 29 травня 2021 року по 18 серпня 2021 року.

Умовами кредитного договору № 1543616 від 28 квітня 2021 року встановлено, що сторони при його укладені погодили умови щодо нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, у розмірі 1.8 % щоденно.

Отже, розмір відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання становить 14 760,00 грн (82 дні х 180).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зазначено «у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання».

Судовим розглядом встановлено, що кредитний договір був укладений 28 квітня 2021 року, розмірі заборгованості за кредитним договором становить 24 760, 00 грн, з яких: 10 000,00 грн тіло кредиту та 14 760,00 грн відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання, нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, при цьому відповідач з моменту укладення кредитного договору та по теперішній час жодного платежу, спрямованого на погашення заборгованості за кредитним договором, не здійснив.

З огляду на очевидну неспівмірність заявленої до стягнення розміру відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання, які нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, обмежити розмір таких відсотків, шляхом їх зменшення до 10 000,00 грн.

З приводу посилань представника відповідача на нікчемність кредитного договору в частині встановлення розміру денної процентної ставки, максимальний розмір якої перевищує 1 %, необхідно зазначити наступне.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів 2.5 %; - протягом наступних 120 днів 1,5 %.

З вищевикладеного вбачається, що вказані зміни в частині встановлення розміру максимальної денної процентної ставки станом на день укладення кредитного договору та на останній день нарахування відсотків за кредитним договором не діяли, а тому доводи представника відповідача щодо нікчемності кредитного договору в цій частині є безпідставними.

Посилання представника відповідача на положення ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» не може бути прийняте судом, оскільки ґрунтується на неправильному її тлумаченні.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Тобто, вказаними положеннями мається на увазі розмір пені 1) за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та 2) процентів за ним.

Щодо доводів представника відповідача про забезпечення гарантій відповідача, як військовослужбовця, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України № 1897 від 27 червня 2025 року, солдат ОСОБА_1 з 30 жовтня 2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації на особливий період, що також підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_7 (а.с. 79-80, 81 зворот).

У свою чергу, як вже було встановлено, відсотки за кредитним договором нараховані станом на 18 серпня 2021 року, тобто до призиву на військову службу відповідача, а тому у даному випадку положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» застосуванню не підлягають.

Так само не підлягаю застосуванню положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки, як вже зазначалось, відсотки за кредитним договором нараховані станом на 18 серпня 2021 року.

На час розгляду справи судом відповідач та його представник не надали даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Так само, відповідачем та його представником не було надано власного розрахунку заборгованості.

З огляду на викладене, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 20 000,00 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 10 000,00 грн відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання, які нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За предсвлення даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (позов подано через систему «Електронний суд»), що підтверджується платіжною інструкцією № 136 від 08 травня 2025 року (а.с. 10).

Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплаті судового збору у розмірі 1 614,93 грн (20 000,00 / 30 000,00 х 2 422,40).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість за договором про споживчий кредит № 1543616 від 28 квітня 2021 року у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп, з яких 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту, 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання, які нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 614 (одна тисяча шістсот чотирнадцять) грн 93 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін», місцезнаходження: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 04 вересня 2025 року.

Суддя А.О. Логвінов