Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1480/25

номер провадження 2/695/1292/25

26 серпня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.,

за участю: секретаря судового засідання Демченко Л.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Лещенка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ПАТ "СК"АРКС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.08.2020 о 05.20 год. на автомобільній дорозі Бориспіль-Запоріжжя сталася дорожно-транспортна пригода за участю автомобіля «MAN» номерні знаки НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ПРАТ "МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ") та автомобіля «ВАЗ» номерні знаки НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 . В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «MAN» номерні знаки НОМЕР_1 , який був застрахований у ПАТ «СК «АРКС» за сертифікатом № 001а8ц5/514 від 23.09.2019 до генерального договору № 001а8ц5 від 22.12.2017 п. 6 додатку № 1 до сертифікату N? 001а8ц5/514 від 23.09.2019. Згідно відповіді від НПУ N? 351004 про ДТП, протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 148052 та постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11.11.2020 у справі № 709/1250/20 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 2.3, 11.3, 11.4 ПДР України, якого визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. АТ «СК «АРКС» сплатило за відновлюваний ремонт пошкодженого транспортного засобу за заявою страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 712018 від 08.10.2020. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування страхового акту N?ARX2636855 від 07.10.2020 та умов договору страхування № 001а8ц5/514.6 від 07.10.2019, розмір страхового відшкодування склав 33524,65 грн. Позивач звернувся до ПАТ СКЄВРОІНС УКРАЇНА із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № ЕЛ_00011767. ПАТ СКЄВРОІНС УКРАЇНА було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 4847,14 грн. 18 травня 2021 року позивач звернувся з позовом до ПАТ СКЄВРОІНС УКРАЇНА про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. 19 січня 2022 року ПАТ СКЄВРОІНС УКРАЇНА було здійснено доплату страхового відшкодуанн в розмірі 2235,22 грн. Згідно рішення суду в справі № 910/7843/21. Розрахунок розміру страхового відшкодування, яка підлягає сплаті ПАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» з урахуванням здійсненої виплати наведено в рішенні Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 в справі № 910/7843/21 та становить 26 442,29 грн.

Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 26 442,29 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої ДТП та суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник ПАТ "СК "АРКС" Бондар В.О. не з`явилася. У позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лещенко С.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив застосувати строки позовної давності з підстав зазначених у клопотанні від 16.05.2025, яке приєднано до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засідані позовні вимоги не визнав. Підтримав позицію свого представника.

Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 23.09.2019 між ПрАТ «СК«АРКС» та ПРАТ «МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ» укладений сертифікат № 001а8ц5/514 від 23.09.2019 до генерального договору № 001а8ц5 від 22.12.2017 добровільного страхування наземного транспортного засобу , предметом якого є відповідно до додатку №1 транспортний засіб «MAN» номерні знаки НОМЕР_1 .

04 серпня 2020 року о 05.20 год. на автомобільній дорозі Бориспіль-Запоріжжя сталася дорожно-транспортна пригода за участю транспортного засобу «MAN» номерні знаки НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ПРАТ "МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ") та автомобіля «ВАЗ» номерні знаки НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2020 року серії ОБ № 148052, 04.08.2020 близько 05:20 год. ОСОБА_1 , знаходячись на автомобільній дорозі Бориспіль Запоріжжя, керуючи автомобілем «ВАЗ 211440» номерні знаки НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, не впорався з керуванням та виїхавши на смугу зустрічного руху скоїв зіткнення з автомобілем «MAN TGS19400» номерні знаки НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3, 11.3, 11.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП транспортний засіб «MAN» номерні знаки НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11.11.2020 у справі № 709/1250/20 визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП, закрито в зв`язку з закінченням строку для накладення адміністративного стягнення.

Отже, постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11.11.2020 у справі № 709/1250/20 вина ОСОБА_1 доведена, його визнано винним у порушенні п.п. 2.3, 11.3, 11.4 ПДР України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили. При цьому порушення цим водієм правил дорожнього руху України знаходилось у прямому причинному зв`язку із наслідками у вигляді завданню шкоди (пошкодження транспортного засобу) ПРАТ «МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ».

Згідно ч. 4 і 5 ст. 82 ЦПК України, підставами звільнення від доказування є: обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені; вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 01.10.2020 (справа № 1.003.20.0014022), виконаної за допомогою системи Audatex, рекомендованої п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.03 року, згідно якої вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN TGS 19.400, державний номер НОМЕР_3 та використаних при цьому деталей, запчастин та матеріалів становить 39 374,65 грн., в тому числі 37253,58 грн. запасні частини, 745,07 грн. малоцінні деталі, 1376,00 грн. вартість робіт.

У зв`язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою від 06.08.2020 про подію, останнім згідно умов сертифікату та генерального договору було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду від 04.08.2020 страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, про що складено відповідний страховий акт № ARX2636855 від 07.10.2020 та розрахунок страхового відшкодування. Згідно вказаного страхового акту вартість матеріального збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу «MAN» номерні знаки НОМЕР_3 , визначена позивачем на підставі ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 01.10.2020 (справа № 1.003.20.0014022), виконаної за допомогою системи Audatex, та складає 33 524,65 грн., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту в сумі 39374,65 грн. та франшизою за сертифікатом в сумі 5850,00 грн.

В подальшому позивачем у відповідності до вказаного страхового акту сума страхового відшкодування в розмірі 33524,65 грн. без ПДВ була виплачена страхувальнику ПАТ «МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 08.10.2020 року № 712018 на вказану суму.

Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується виконання ПАТ "СК "АРКС" умов сертифікату та генерального договору, а саме виплати страхового відшкодування в розмірі 33524,65 грн. у зв`язку із настанням страхового випадку страхувальнику ПАТ «МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ», шляхом перерахування останньому на розрахунковий рахунок вартості запчастин та відновлювального ремонту транспортного засобу марки «MAN» номерні знаки НОМЕР_3 .

Виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Станом на дату вчинення ДТП 04.08.2020 цивільно-правова відповідальність осіб за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, що користуються транспортним засобом марки «ВАЗ 2114» номерні знаки НОМЕР_4 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована ПАТ "СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» відповідно до договору (полісу) АО № 2989261 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з наступними умовами: франшиза 2 600 грн.; страхова сума за шкоду майну - 130 000,00 грн., Поліс станом на момент скоєння ДТП 04.08.2020 був чинний.

З огляду на викладене, до ПАТ "СК "АРКС" як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах виплаченої суми перейшло право вимоги до відповідача ПАТ "СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» як до особи, відповідальної за заподіяну винуватцем ДТП шкоду, в межах страхової суми за шкоду майну, визначеному полісом. 10 лютого 2021 року ПАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 4847,14 грн., що підтверджується платіжної інструкцією №302 від 19.01.2022. 19 січня 2022 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» було здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 2 235,22 грн. згідно рішення Господарськго суду міста Києва в справі № 910/7843/21, що підтверджується платіжною інструкцією №302 від 19.01.2022.

Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 ЦК України передьачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 у справі № 910/7843/21 визначено розмір страхового відшкодування згідно сертифікату на підставі калькуляції Audatex від 01.10.2020 № 1.003.20.0 коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 0,64 та встановлені наступні розрахунки розміру страхового відшкодування: ((37 253,58 грн.*(1-0,64)+745,07 грн.+1376,00 грн.)-5850,00 грн.-2600,00 грн.-4847,14 грн.) =2235,22грн., у якому: 37253,58 грн. запасні частини, що підлягають заміні згідно калькуляції № 1.003.20.0 від 01.10.2020; 0,64 коефіцієнт фізичного зносу згідно звіту № А09-29 від 08.04.2021; 745,07 грн. - малоцінні деталі згідно калькуляції № 1.003.20.0 від 01.10.2020; 1376 грн. - вартість робіт згідно калькуляції № 1.003.20.0 від 01.10.2020; 5850 грн. - франшиза згідно договору добровільного страхування; 2600 грн. - франшиза з полісом № АО2989261; 4847,14 грн. - виплата ПАТ "СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» від 10.02.2021.

Отже, сума збитків, які не відшкодовані позивачу ПАТ «СК «АРКС» на дату подання позовної заяви становить 26442,29 грн. (33524,65 грн. - 4847, 14 грн. - 2235,22 грн.).

Позивачем на адресу відповідача ОСОБА_3 06.03.2024 було направлено претензію про регресні вимоги з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення.

Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, позивач змушений звертатися до суду.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування», до страховика, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором врахування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої витати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування визначено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 1 ст. 22 цього Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно абз. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому або іншій особі, яка має право на отримання відшкодування. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Страхування цивільної відповідальності як правовий інститут це сукупність правових норм, що забезпечують правові, економічні та організаційні основи добровільного та обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з метою ефективного захисту прав потерпілих на відшкодування шкоди, заподіяної їхньому життю, здоров`ю або майну у разі використання транспортних засобів іншими особами.

Згідно ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» - цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, на підставі аналізу вищевказаних правових приписів та урахуванням пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Частиною 4 статті 102 Закону України «Про страхування» передбачено, що у разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства.

Враховуючи наведене, вбачається, що державою був створений інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з метою забезпечення відшкодування шкоди потерпілим. Верховний Суд у правових позиціях неодноразово висловився щодо відшкодування спричиненої шкоди в результаті ДТП саме страховиком в рамках страхової суми, зокрема Постановою від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, Верховний Суд у складі Великої палати зробив правовий висновок, відповідно до якого «…у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування...».

З такою позицією ВС також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 в справі № 147/66/17.

З урахуванням наведених норм законодавства та позиції Верховного Суду вбачається, що в даній ситуації матеріальну відповідальність за спричинені ПРАТ «МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ» ушкодження та матеріальні втрати, повинен брати на себе страховик. Часткове відшкодуання страхової виплати позивачу страховою компанією, не позбавляє відповідача ОСОБА_1 обв`язку відшкодувати позивачу матеріальне відшкодування за завдану ним шкоду.

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Завдані матеріальні збитки позивачу ПАТ «СК «АРКС» у розмірі 26442,29 грн. були підтверджені дослідженими у судовому засіданні судом вказаними вище письмовими доказами.

Представник відповідача адвокат Лещенко С.О. заявив клопотання про застосування строків позовної давності, однак воно до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Таким чином, при регресі строк позовної давності обчислюється з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню у тому випадку, коли строк позовної давності не сплив на момент встановлення карантину на території України (12.03.2020).

Закон № 540-ІХ передбачив, що моментом, з якого продовжується позовна давність (у тому числі передбачена статтями 257, 258 ЦК України), є запровадження карантину відповідно до Постанови № 211, тобто 12.03.2020. А тому у разі, якщо сплив позовної давності мав би настати з 12.03.2020, а позивач звернувся до суду після цього моменту, але до закінчення карантину, позовна давність не може вважатись пропущеною, а суд не має підстав для застосування статті 267 ЦК України (наслідки спливу позовної давності). Така позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.11.2023 у справі №27/55(914/4078/21).

Закон № 540-ІХ містить пряму вказівку на продовження позовної давності на строк дії карантину, який відповідно до Постанови № 211 починається саме з 12.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24.00 год. 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час.

Право на позов у ПАТ «СК «АРКС» виникло 08.10.2020, тобто після введення карантину 12.03.2020, а тому строк позовної давності не сплив.

Враховуючи викладене, а також, приймаючи до уваги доведеність позивачем своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас у ч. 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

З наданих відповідачем медичних документів вбачається, що він є особою з інвалідністю другої групи, тобто відповідач відповідно до закону звільнений від сплати судового збору.

Отже, враховуючи, що позов ПАТ «СК «АРКС» підлягає задоволенню, а відповідач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне компенсувати сплачений банком при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3028 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" (місцезнаходження: вул. Іллінська 8, м. Київ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20474912) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 26442,29 грн..

Компенсувати ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений за подання позову судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 01.09.2025.

Суддя: К.М. Ушакова