ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1894/25 Головуючий у 1-й інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/467/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Склярської І.В.,

секретар: Андреєва В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 квітня 2025 року, дата складення повного судового рішення - 30 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Сікори О.О., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Іщук Надія Ростиславівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Іщук Н.Р., звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (далі - ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ") про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :04:057:0039, загальною площею 3,28 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новорайської ОТГ Бериславського району Херсонської області. 10 лютого 2009 року між позивачем та ТОВ "ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ" укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 лютого 2009 року за № 4АА71500011.

10 вересня 2015 року між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем - ТОВ "ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ" та новим орендарем ПП "ЮТС- АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" укладено договір про заміну сторони у договорі оренди, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

28 липня 2017 року між позивачем, ТОВ " АГРОПРОДУКТ-ПЛЮС" та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 4АА71500011 від 10 лютого 2009 року, відповідно до якої новим орендарем вищевказаної земельної ділянки стало ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"; встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в сумі 238 058 грн 74 коп.; розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою у розмірі 4,18 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; строки внесення орендної плати орендарем - з 01 серпня до 31 грудня кожного року; строк дії договору оренди - до 31 грудня 2027 року.

Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за договором оренди земельної ділянки, внаслідок чого позивачу не сплачено орендну плату за 2022- 2024 роки на загальну суму 29 852 грн 56 коп.

Вважає, що систематична несплата орендної плати, невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням та відсутність будь-яких дій з боку відповідача щодо виконання договору свідчать про істотне порушення умов оренди, що є підставою для розірвання договору та стягнення заборгованості.

У зв`язку із зазначеним, просив суд:

- розірвати договір оренди землі від 10 лютого 2009 року, зареєстрований за №4АА71500011 (зі змінами) в редакції додаткової угоди № 700066 від 28 липня 2017 року, номер запису в Державному реєстрі речових прав про інше речове право 11639810, укладений між орендарем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та орендодавцем ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 3,28 га з кадастровим номером :04:057:0039, що розташована за межами с. Новорайськ на території Новорайської ОТГ Бериславського району Херсонської області;

- стягнути з ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 29 852 грн 56 коп. на користь ОСОБА_1 згідно договору оренди землі від 10 лютого 2009 року, зареєстрованого 10 лютого 2009 року за №4АА71500011 (зі змінами) в редакції додаткової угоди № 700066 від 28 липня 2017 року, номер запису в Державному реєстрі речових прав про інше речове право 11639810.

- стягнути з ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на користь ОСОБА_1 витрати понесені на сплату судового збору в сумі 1937 грн 92 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Іщук Н.Р., до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати за землю задоволено в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності істотних порушень відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, а саме систематичного невиконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, недоведеності обставин непереборної сили та неможливості виконання умов договору, а тому дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди та стягнення орендної плати, яка підлягає стягненню без врахування податків та зборів у зв`язку із відсутністю доказів виконання відповідачем своїх обов`язків як податкового агента, зокрема щодо утримання та перерахування податків із суми орендної плати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 квітня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував наявність обставин непереборної сили, що підтверджено листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, які об`єктивно унеможливили використання земельних ділянок відповідачем та виконання обов`язку зі сплати орендної плати, що свідчить про відсутність вини відповідача за порушення зобов`язання та є підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої договором оренди та законом.

Крім того, ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" подало до суду апеляційної інстанції заяву, в якій зазначило, що 17 квітня 2025 року на підставі Договору відчуження права оренди право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:057:0039, перереєстровано на нового орендаря - ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС", вважає, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Крім того, ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" подало до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України у зв`язку із переглядому судового рішення в цивільній справі № 650/3776/24 у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Іщук Н.Р., вважав доводи апеляційної скарги необґрунтованими та безпідставними, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Іщук Н.Р., не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" адвокат Приходько І.С. вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, у ній викладених, просив задовольнити скаргу

Заслухавши доповідача, представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 353021820 від 03 листопада 2023 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,28 га, кадастровий номер :04:057:0039, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новорайської ОТГ Бериславського району Херсонської області.

10 лютого 2009 року ОСОБА_1 передав ТОВ "ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ" в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 3,28 га з кадастровим номером :04:057:0039, що підтверджується копією договору оренди земельної ділянки від 10 лютого 2009 року, зареєстрованого у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 лютого 2009 року за № 4АА71500011.

10 вересня 2015 року між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем - ТОВ "ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ" та новим орендарем ПП "ЮТС- АГРОПРОДУКТ ПЛЮС" укладено договір про заміну сторони у договорі оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:057:0039, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на нерухоме майно № 353021820 від 03 листопада 2023 року.

28 липня 2017 року між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем - ТОВ "АГРОПРОДУКТ-ПЛЮС" та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" укладено додаткову угоду № 700066 до договору оренди землі № 4АА71500011 від 10 лютого 2009 року, відповідно до якої новим орендаторем земельної ділянки, кадастровий номер :04:057:0039, стало ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 238 058,74 гривень (п. 2.4), строк дії договору до 31 грудня 2027 року (п. 3.1), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,18% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди (п. 4.1), із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п. 4.2), орендна плата вноситься орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року (п. 4.5).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 10 березня 2025 року, відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" не здійснювались виплати орендної плати на користь позивача за 2022, 2023, 2024 роки.

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати за землю, посилаючись на систематичне невиконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, що є істотним порушенням умов укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки.

Щодо розірвання договору оренди земельної ділянки

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).

Правилами частини першої статті 2 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на наведені правила абзацу першого частини другої статті 651 ЦК України, як цивільне законодавство, так і земельне передбачає окремі приклади його застосування, що мають характер загальних для усіх цивільних відносин (у разі істотного порушення цивільного договору іншою стороною), а також характер спеціалізованих - для інших приватноправових договорів та для інших окремо застережених у законі видів порушень цивільних договорів (зокрема, окремі правила статті 141 ЗК України, застосовні до догорів оренди землі).

Спеціальними у врегулюванні розірвання договору оренди землі є приписи статті 32 Закону України "Про оренду землі", а також статті 141 ЗК України, пункт "д" частини першої якої передбачає, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

З наведеного можна зробити висновок, що приписи про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України (систематична несплата орендної плати), та правила частини другої статті 651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать одні одним, а навпаки - доповнюють одні одних.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23, провадження № 12-19гс24.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що 10 лютого 2009 року між позивачем та ТОВ "ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ" укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:057:0039, загальною площею 3,28 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новорайської ОТГ Бериславського району Херсонської області, відповідно до якого з урахуванням додаткової угоди № 700066 від 28 липня 2017 року, новим орендарем земельної ділянки стало ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", яке зобов`язалося, зокрема, сплачувати орендну плату за користування спірною земельною ділянкою у грошовій формі в розмірі 4,18% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди із утриманням податків у строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року.

Як на підставу розірвання договору оренди земельної ділянки позивач посилається на систематичне невиконання відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"умов договору, а саме несплату орендної плати за користування земельною ділянкою у 2022-2024 роках.

Відповідач визнав факт невиплати орендної плати за вказані періоди у строки передбачені договором, при цьому посилався на те, що заборгованість по орендній платі за 2022-2024 року виникла виключно з обставин непереборної сили, пов`язаних з військовою агресією рф проти України, що об`єктивно унеможливило використання земельної ділянки та виконання обов`язку зі сплати орендної плати.

Так, відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 викладено висновок про те, що: "статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у своїй судовій практиці: постанови від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та від 09 листопада 2021 у справі №913/20/21.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 зазначено, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.

Загальновідомим є факт збройної (військової) агресії Російської Федерації проти України та окупація частини території України, в тому числі, частини Херсонської області.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено та діє на даний час.

Встановлено, що спірна земельна ділянка розташована на території Новорайської ОТГ Бериславського району Херсонської області.

У період із 09 квітня 2022 по 10 листопада 2022 року Новорайська сільська територіальна громада Бериславського району Херсонської області перебувала під тимчасовою окупацією рф, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 ,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем доведено факт неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин, а саме існування форс-мажорних обставин, які перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік, оскільки земельна ділянка, що розташована на території Новорайської ОТГ Бериславського району Херсонської області в період з 28 лютого 2022 року по 10 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, а тому в цей період орендар був позбавлений можливості використовувати спірну земельну ділянку для отримання доходів, які є джерелом сплати орендної плати.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 червня 2025 року, справа № 610/941/24, провадження № 61-3633 св 25.

За таких обставин, колегія суддів вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки.

Разом з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо наявності форс-мажорних обставин у період з 2023-2024 рік та безпідставними посилання на лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1.

Апеляційний суд зазначає, що лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Той факт, що ТПП України засвідчила відповідну форс-мажорну обставину сам собою не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. При цьому, наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 910/8580/22.

Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне виконання договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15 червня 2018 року у справі № 915/531/17, від 26травня 2020 року у справі № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року у справі№ 913/785/17, від 30листопада 2021 року у справі № 913/785/17, від 07 червня 2023 року у справі№ 906/540/22).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" обмежилось лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області, зокрема, але не надало доказів на підтвердження того, які саме обставини вплинули на господарську діяльність підприємства та неможливість виконання умов спірного договору.

Доводи скаржника ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про наявність обставин непереборної сили, тобто забруднення після деокупації території сільськогосподарських угідь вибухонебезпечними предметами, які унеможливили для відповідача проведення сільськогосподарської діяльності протягом 2023-2024 років є необгрунтованими, оскільки доказів обстеження земельної ділянки на предмет її забруднення вибухонебезпечними предметами, визнання непридатними, звільнення від оподаткування у зв`язку із забрудненням земельної ділянки вибухонебезпечними предметами суду не надано.

Звільнення відповідача від оподаткування на підставі розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 31 жовтня 2023 року № 163 "Про надання пільг ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 2022-2023 роки" на певний період часу не звільняє його від виконання обов`язків, передбачених умовами договору оренди.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2023 та 2024 роки, що свідчить про систематичне невиконання умов договору оренди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Отже, суд першої інстанції дійшов в цілому правильного висновку, що спірний договір оренди землі за вимогою позивача може бути достроково розірваний з підстав неналежного виконання умов договору, а саме систематичного невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.

Щодо стягнення орендної плати

Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки від 10 лютого 2009 року, зареєстрованого за № 4АА71500011 в редакції додаткової угоди № 700066 від 28 липня 2017 року (п. 4.1), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,18 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 238 058 грн 74 коп. (п. 2.4 Додаткової угоди).

Оскільки у відповідача не було доступу до орендованої земельної ділянки в період з березня по листопад 2022 року, що обумовлено окупацією Херсонської області, з урахуванням встановлених апеляційним судом підстав для звільнення відповідача від сплати орендної плати за 2022 рік, з ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 орендна плата за 2023 та 2024 рік на загальну суму 19 901 грн 71 коп. (238 058 грн 74 коп. х 4,18%) х 2 роки).

Суд першої інстанції на наведену обставину, при розгляді справи увагу не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про стягнення орендної плати за 2022 рік.

З урахуванням зазначеного, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з орендної плати підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої суми.

Щодо посилання скаржника на перехід права оренди до нового орендаря ТОВ "Перемога Плюс" на підставі Договору про відчуження права оренди № 1704/25-24 від 17 квітня 2025 року, колегія суддів зазначає наступне.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 428782210 від 27 травня 2025 року вбачається, що 03 травня 2025 року зареєстровано право оренди земельної ділянки, кадастровий номер:04:057:0039, за новим орендарем ТОВ "Перемога Плюс" на підставі Договору про відчуження права оренди № 1704/25-24 від 17 квітня 2025 року, про що 05 травня 2025 року до Реєстру внесено відомості, індексний номер рішення - 78732422.

Так, відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Таким чином, право оренди ТОВ "Перемога Плюс" на спірну земельну ділянку виникло 05 травня 2025 року, тобто після ухвалення оскаржуваного рішення суду - 30 квітня 2025 року, відтак апеляційний суд не вбачає процесуальних підстав для відмови в позові та скасуванні судового рішення.

Також безпідставним є клопотання скаржника про зупинення провадження у справі, оскільки воно суперечить вимогам пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України, відповідно до змісту якого суд може зупинити провадження в справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, тоді як у справі, на яку посилається апелянт, провадження відкрито колегію суддів КЦС ВС.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" задовольнити частково, рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 квітня 2025 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на користь ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати за землю змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню, з 29 852 грн 56 коп. до 19 901 грн 71 коп., та виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у період з березня по листопад 2022 року.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпунктів б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звернувся з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати у розмірі 29 852 грн 56 коп. Позов в частині стягнення орендної плати задоволено в сумі 19 901 грн 71 коп., в іншій частині рішення залишено без змін.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви за вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки у розмірі 968 грн 96 коп. та за вимогу про стягнення орендної плати за землю пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 646 грн (968 грн 96 коп х 66,67 % задоволених вимог), а загалом 1614 грн 96 коп.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині вимог про стягнення орендної плати, тому підлягає зміні розмір судових витрат, стягнених судом першої інстанції з 1937 грн 92 коп. до 1614 грн 96 коп.

Крім того, оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 484 грн 43 коп. (1453 грн 88 коп. х 33,33 %).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 квітня 2025 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на користь ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати за землю змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню, з 29 852 грн 56 коп. до 19 901 грн 71 коп. та суму стягнутого судового збору за подання позовної заяви з 1937 грн 92 коп. до 1614 грн 96 коп.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у період з березня по листопад 2022 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" 484 грн 43 коп. судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції Верховного Суду.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: О.В. Кутурланова

І.В. Склярська