Справа № 157/693/25
Провадження №2-п/157/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

представника відповідача Яреська Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Відповідач ОСОБА_1 25 липня 2025 року через систему «Електронний суд» звернувся в суд із заявою, що підписана електронним цифровим підписом її представником адвокатом Яреськом Т.В., повноваження якого підтверджуються ордером серії АІ № 1944925 від 24 липня 2025 року, у якій просить скасувати заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року, відповідно до якого задоволено позов ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви зазначає, що зазначеним заочним рішенням суду у справі № 157/693/25 позовну заяву ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено частково. Проте, ОСОБА_1 не був фактично повідомлений про розгляд справи у Камінь-Каширському районному суді Волинської області. 24 липня 2025 року адвокат Яресько Т.В. ознайомився із матеріалами справи, в тому числі - з оскаржуваним рішенням, в ЕКЕС ЄСІТС, що підтверджується повідомленням про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС №84916. Повний текст рішення суду був складений 14 липня 2025 року, тобто останнім днем подачі заяви про перегляд заочного рішення є 13 серпня 2025 року. Відповідач жодних конвертів від суду, листів та/або повісток про виклик до суду, ухвали про відкриття провадження не отримував та не доручав нікому їх отримання. Відповідачу стало відомо про розгляд в Камінь-Каширському районному суді Волинської області іншої справи за його участю - справи №157/1164/25. Для захисту своїх інтересів по даній справі відповідачем було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 24 липня 2025 року №25106 з адвокатом Яреськом Т.В. Після укладення даного договору та моніторингу адвокатом Яреськом Т.В. порталу «Судова влада» (https://court.gov.ua/fair/), ОСОБА_1 стало відомо про наявність ухваленого рішення по даній справі за позовом ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до нього. ОСОБА_1 фактично не проживає за зареєстрованим місцем проживання, відтак, фізично не міг отримати жодного документу від суду та не отримував їх. Останні 8,5 років фактичним місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 , про що докази надаються. Таким чином, ОСОБА_1 не міг надати суду відзив по справі, оскільки взагалі не знав про її розгляд. В даному випадку, у зв`язку зі збігом обставин: фактичним проживанням відповідача не за місцем реєстрації, неотримання позову з додатками, тощо - викликана неможливість забезпечити своєчасну обізнаність відповідача щодо відкритого проти нього судового провадження. Таким чином, існують поважні причини неявки у судове засідання та неподання відзиву відповідачем. Разом з тим, аргументи, які приводить в подальшому в даній заяві відповідач, дають всі підстави пересвідчитись, що при наявній можливості, відповідач скористався б своїми процесуальними правами та надав би заперечення на позовну заяву позивача у формі відзиву, а також за необхідності інші заяви по суті. Відповідач абсолютно не заперечує факт укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 січня 2024 року № 4296861, а також додаткового договору від 28 січня 2024 року до кредитного договору з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі - первісний кредитор). Також відповідач не заперечує щодо факту отримання коштів від первісного кредитора. Разом з тим, відповідач категорично не може погодитись з даним рішенням суду на підставі наступного. Як вбачається з умов кредитного договору, даний договір регулюється Законом України «Про споживче кредитування». 22 листопада 2023 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Даним Законом серед іншого були внесені зміни в Закон України «Про споживче кредитування». Так, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%». Частиною 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Судом було застосовано дані зміни, що були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак, при цьому судом було зроблено помилкові висновки. Суд не врахував, що перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, кредитний договір було укладено 14 січня 2024 року. Кредитний договір відноситься до категорії договорів, які були укладені після набрання чинності змін в Закон України «Про споживче кредитування». Тобто, до кредитного договору неможливо застосовувати п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», оскільки немає «необхідності врегулювання відносин, пов`язаних із переходом від чинного правового регулювання до нового, яке впроваджується з ухваленням закону», оскільки на момент укладення кредитного договору діяла вже норма ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Тобто, до умов даного кредитного договору повинні були бути застосовані законодавчі обмеження щодо максимальної процентної ставки в 1%. Водночас, первісний кредитор не привів умови кредитного договору до відповідності Закону України «Про споживче кредитування» в частині нарахування процентів та нараховував їх за денною процентною ставкою 2,50 % в день, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства. Разом з тим, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Це підтверджується сталою практикою Верховного Суду, викладеною у постанові у справі № 727/5461/23, де Верховний Суд вказав, що: «нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах». Таким чином, умови кредитного договору, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1% в день - є нікчемними. Такими пунктами є п.п. 1.5.1., 1.5.2., 1.6.1, 1.6.2 кредитного договору, а також Додаток №1 до кредитного договору. Аналогічно, в Додатковому договорі такими пунктами є п.п. 1.6, 1.7.1, 1.7.2, 1.8.1, 1.8.2 Додаткового договору, а також Додаток №1 до Додаткового договору. Дані пункти є нікчемними в силу приписів ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням нікчемності пунктів кредитного договору, якими денна процентна ставка встановлена з порушеннями Закону України «Про споживче кредитування», відповідач вважає, що денна процентна ставка у кредитному договорі є неузгодженою (не встановлена договором). Таким чином, проценти повинні бути нараховані згідно з законом на рівні облікової ставки Національного банку України за відповідний період. З позовної заяви та розрахунку вбачається, що первісний кредитор нараховував проценти з 14.01.2024 по 26.08.2024. З інформації, опублікованої на офіційному сайті Національного банку України, слідує, що в 2024 році розмір облікової ставки (% річних) становив: з 15.12.2023 по 14.03.2024 - 15,0 %; з 15.03.2024 по 25.04.2024 - 14,5 %; з 26.04.2024 по 13.06.2024 - 13,5 %; з 14.06.2024 по 12.12.2024 - 13,0 %. Представник відповідача адвокат Яресько Т.В. провів контррозрахунок, з якого вбачається, що, враховуючи нарахування процентів за обліковою ставкою НБУ, залишок заборгованості складає 20 630 грн 37 коп. У позовній заяві представник позивача просив стягнути на користь позивача «витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн, які сплачено позивачем адвокату» та долучив, крім інших доказів, документ під назвою «Платіжна інструкція кредитового переказу коштів» від 06.02.2025 №1989 на суму 100 000 грн (сто тисяч гривень).Отже, наявні підстави вважати, що представник позивача стверджує про те, що витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн (десять тисяч гривень) вже сплачено позивачем. Призначення платежу вищезгаданого документу: «Згідно договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року по акту № 44 від 03.02.2025 року без ПДВ». При цьому, даний документ не містить жодного підтвердження того, що проведена оплата включає в себе надання правничої допомоги по стягненню боргу саме з відповідача по даній справі. Тобто, зазначена платіжна інструкція № 1989 від 02.08.2024 не містить ідентифікації, яка б дала можливість встановити, що ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» здійснило оплату витрат на правничу допомогу саме по позичальнику ОСОБА_1 . Відсутність ідентифікації в платіжній інструкції призводить до масового використання тієї ж платіжної інструкції багаторазово по різним позичальникам, які позивач долучає до позовних заяв. Більш того, при формуванні правової позиції було здійснено пошук в ЄДРСР по номеру платіжної інструкції від 06.02.2025 №1989 та виявлено, що позивач аналогічну платіжну інструкцію надавав із позовом як мінімум по 34 судових справах на загальну суму 340 000 грн (триста сорок тисяч гривень): № 694/1158/25, №303/2933/25, №357/3911/25, №357/4454/25, №157/693/25, №759/8171/25, №333/3507/25, №405/1772/25, №759/5609/25, №644/3591/25, №740/1515/25, №308/5839/25, №641/2328/25, №346/1968/25, №354/479/25, №545/1322/25, №390/918/25, №132/342/25, №377/200/25, №484/2132/25, №131/481/25, №671/498/25, №539/1949/25, №381/1681/25, №645/1893/25, №202/3074/25, та іншим. Отже, існують обґрунтовані сумніви щодо того, що надані представником позивача докази підтверджують факт оплати послуг правничої допомоги по стягненню заборгованості з відповідача (оскільки стягнення 340 000 грн. згідно з платіжною інструкцією на 100 000 грн математично неможливе), відтак - стягненню не підлягають. Все вище зазначене дає підстави вважати, що при прийнятті Камінь-Каширським районним судом Волинської області 09 липня 2025 року оскаржуваного заочного рішення по справі №157/693/25, судом було зроблено висновки, що не в повній мірі враховують приписи діючого законодавства, а отже, дане заочне рішення підлягає скасуванню.

У письмовому поясненні на заяву про скасування заочного рішення, представник позивача ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення , мотивуючи тим, що суд, як вбачається із змісту цього рішення, вважав повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_3 заяву про скасування заочного рішення підтримав, просив заочне рішення скасувати, з підстав, зазначених у вказаній заяві та пояснив, що судом були вжиті встановлені законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи, однак останній більше 8 років не проживає за зареєстрованим місцем проживання, а проживає у АДРЕСА_2 , а щодо розміщеного на сайті «Судова влада» оголошення про виклик до суду, то відповідач з ним не був обізнаний, адже навіть не міг передбачити, що кредитор звернеться до суду, і за таких обставин, відповідач фактично не повідомлений про розгляд справи, що не залежало від суду, який вжив заходів для такого повідомлення. За таких обставин відповідач не міг подати суду відзив на позовну заяву, він не знав про розгляд справи. ОСОБА_1 не заперечує факт укладення кредитного договору та отримання коштів. Однак суд неправильно застосував норми закону, оскільки застосував Прикінцеві та Перехідні положення Закону до майбутніх правовідносин, які ще не існували. Договір кредиту був укладений 14.01.2024 року, а прийнятий 22.11.2023 року Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», набрав чинності 24.12.2023 року, тобто коли ще правовідносин не існувало. Перехідні положення застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. На момент укладення кредитного договору діяла вже норма ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», яку й потрібно було застосувати. Тобто, до умов даного кредитного договору повинні були бути застосовані законодавчі обмеження щодо максимальної процентної ставки в 1 %, а було застосовано 2,50 %. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн, то на їх підтвердження надано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів на суму 100 000 грн, проте цю інструкцію як доказ на підтвердження розміру судових витрат на правничу допомогу, позивач надав, як вбачається з ЄРСР, як мінімум по 34 судових справах, що у сукупності становитиме 340 000 грн.

Представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду.

Відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини ухвалення заочного рішення та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення належить задовольнити, зважаючи на таке.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року частково задоволено позов ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4296861 від 14.01.2024 року в розмірі 101 030 гривень та судовий збір у розмірі 1 949 гривень 55 копійок і 3 219 гривень 20 копійок витрат за надання професійної правничої допомоги.

Справу було розглянуто у відсутності відповідача ОСОБА_1 . Повний текст зазначеного рішення судом виготовлено 14 липня 2025 року, відповідач копію рішення отримав 05 серпня 2025 року та 11 серпня 2025 року подав заяву про скасування заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв відповідача про час, дату та місце розгляду справи шляхом надіслання повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання останнього, а також через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Разом з тим, як вбачається з довідки на поштовому відправленні, що містило копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та доданих до неї документів і було адресоване відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_3 , що повідомлено позивачем, останній за таким місцем проживання відсутній.

Обґрунтовуючи поважність причин неявки у судове засідання та неподання відзиву відповідач посилається на те, що фактично не отримував повістки про виклик до суду, адже більше 8 років проживає у м. Києві, та не був обізнаний про наявність у суді щодо нього справи за позовом кредитора.

Як вбачається з кредитного договору та додаткового договору до нього, відповідач під час їх укладення повідомив, зокрема кредитора, про своє місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Про зазначене фактичне місце проживання відповідача, яке було відоме кредитору, останній у своїй позовній заяві, не вказав, а копію позовної заяви з додатками до неї, як вбачається з доданого до позовної заяви опису вкладення у цінний лист, надіслав ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , а не за повідомленою йому відповідачем у кредитному договорі адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи зазначені обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не з`явився у судове засідання і не повідомив про причини своєї неявки та не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, адже не був обізнаний про наявність справи та про час, дату та місце її розгляду.

В обгрунтування заяви про скасування заочного рішення відповідач та його представник посилаються на проведений ними розрахунок заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи його правомірність положеннями діючого на час укладення кредитного договору закону та судовою практикою, а також посилаються у частині стягнутих витрат на правову допомогу на відомості з ЄРСР у 34 цивільних справах, в яких позивачем надана така ж сама Платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 06.02.2025 №1989 на суму 100 000 грн, зазначаючи, що стягнення судових витрат на правову допомогу у 34 цивільних справах по 10 000 гривень становитиме 340 000 гривень, що свідчить про необґрунтованість розміру зазначених позивачем витрат, які суд стягнув з відповідача.

Зазначені докази та доводи, на думку суду, мають істотне значення для правильного вирішення, а тому з урахуванням поважних причин неявки відповідача у судове засідання, не повідомлення ним про причини своєї неявки та не подання відзиву на позовну заяву, заяву про скасування заочного рішення доцільно та необхідно задовольнити, заочне рішення суду скасувати та призначити справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 258-260, 286 - 288 ЦПК України, суд

постановив :

Заяву відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати.

Призначити справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні на 16 годину 40 хвилин 11 вересня 2025 року у приміщенні Камінь-Каширського районного суду Волинської області за адресою: вул. Воля, 13, м. Камінь-Каширський, Волинська область.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Дата складення повного судового рішення 28 серпня 2025 року.

Головуючий: О.В. Антонюк