КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3531/25
Провадження № 2/488/1979/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.08.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Щеглова Я.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, держави російська федерація в особі консульства держави російська федерація в Женеві, про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини території України, порушення прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків,

ВСТАНОВИЛА:

14.08.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідачів держави Україна та держави російська федерація, в якому просив суд стягнути з держави російська федерація на свою користь в рахунок одноразового відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 500 000 грн., а також стягнути з держави Україна в рахунок одноразового відшкодування 300 000 грн. моральної шкоди, завданої йому порушенням його права на мир, та 300 000 грн. за порушення його права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків. Судові витрати просив покласти на відповідачів.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, доходжу висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, після отримання позовної заяви перевіряє її на дотримання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не у повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема в частині позовних вимог до держави російська федерація.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на п. 11 ч. 2 ст. 3, а також на п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підстави звільнення його від сплати судового збору. Проте, з такими твердженням позивача суд не може погодитися у повній мірі.

Так, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Позивач заявив дві вимоги майнового характеру: 1) стягнення моральної шкоди з держави Україна; 2) стягнення моральної шкоди з держави російська федерація.

Щодо вимог позивача про стягнення з держави Україна моральної шкоди у загальному розмірі 2,00 грн., суд бере до уваги те, що в обґрунтування такої вимоги позивач посилається на порушення його прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків. Тому, з урахуванням положень п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», погоджується з думкою позивача про звільнення його від обов`язку сплати судовий збір за цією вимогою.

Проте, з твердженнями позивача про звільнення його від сплати судового збору за вимогою про стягнення з держави російська федерація моральної шкоди, завданої порушенням його прав внаслідок військової агресії та окупації частини території України, суд не погоджується та зазначає наступне.

Пільги щодо сплати судового збору визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 22 частини 1 вказаної статті від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, позивачем вказано, що моральна шкода державою російська федерація завдана порушенням його права на мир, внаслідок чого позивач зазнав душевних страждань і приниження, переніс неодноразові стреси і побоювання за свою безпеку та безпеку своїх батьків, близьких і рідних, були порушені його нормальні життєві зв`язки та погіршилися відносини з оточуючими людьми. Війна накопичує у позивача систематичний стрес. Споглядання пошкоджених ракетними ударами будівель, приносить позивачеві додатковий дискомфорт. Внаслідок збройної агресії він змушений був тривалий час жити при саморобних свічках, дихати їх чадним газом, що призвело до систематичних поневірянь та порушення людської гідності за відсутності електроенергії.

Однак, такі вимоги позивача до держави російська федерація не є тотожними тим підставам, які зазначені у пункті 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

За такого, підстави заявлених позивачем позовних вимог до держави російська федерація не є тотожними підставам, які зазначені у пункті 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому не створюють пільгу щодо сплати судового збору. У зв`язку з чим, такі вимоги підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

Інших обставин, які б давали підстави для звільнення позивача від сплати судового збору у позові не зазначено та з огляду на долучені до нього матеріали не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивач мав сплати судовий збір за подання позовної вимоги майнового характеру до держави російська федерація у розмірі 15 000 грн. та надати суду документ, що підтверджує його сплату. Однак не дотримався цих вимог закону.

За такого, позивач має сплатити на рахунок UA0014481, код класифікації доходів 22030101; отримувач: Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача (ГУДКСУ): Казначейство України (ЕАП).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Роз`яснити позивачу, що відповідно положенням ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, держави російська федерація в особі консульства держави російська федерація в Женеві, про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини території України, порушення прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк не більше десяти днів з моменту отримання ним копії ухвали та роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак в частині визначення розміру судового збору може бути протягом 15 днів з моменту проголошення оскаржена до Миколаївського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.В. Щеглова