УХВАЛА

03 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 761/42766/21

провадження № 61-8926ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич Олена Олександрівна, про скасування рішення

про державну реєстрацію, визнання частини майна особистою власністю, визнання частини майна спільною сумісною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич О. О., про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання частини майна особистою власністю, визнання частини майна спільною сумісною власністю.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 травня

2025 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич О. О., про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання частини майна особистою власністю, визнання частини майна спільною сумісною власністю задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 12 вересня 2017 року за № 37024472, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О. О., згідно з яким за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право власності по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1

за кожним.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн.

Зазначено, що у решті вимог позов задоволенню не підлягає.

16 червня 2025 року на електронну пошту Верховного Суду уперше надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 15 травня 2025 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року у частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію залишити без змін, у частині відмови у визнанні квартири АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності та визначення особистої частки власності ОСОБА_1 постанову Київського апеляційного суду від 15 травня

2025 року та рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 червня 2025 року (провадження № 61-7317ск25) повернуто касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ? приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич О. О., про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання частини майна особистою власністю, визначення частини майна спільною сумісною власністю.

У липні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки відправлена до Верховного Суду 11 липня 2025 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку

на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено

про наслідки її невиконання. Поновлено заявнику строк на касаційне оскарження судового рішення.У задоволенні клопотання про зменшення суми судового збору відмовлено.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права

без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду

21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, від 24 червня 2020 року у справі

№ 161/2205/17, від 13 липня 2020 року у справі № 166/955/19, від 17 листопада

2021 року у справі № 756/11915/17 та Верховного Суду від 04 квітня 2019 року

у справі № 161/5142/17-ц, від 20 березня 2020 року у справі № 200/21326/16,

від 03 червня 2020 року 347/2024/16, 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17,

що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник також вказує порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк

та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Посилаючись на скрутний майновий стан, заявник просить задовольнити його клопотання про зменшення суми судового збору та повернути сплачену суму судового збору.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У задоволенні клопотання про зменшення суми судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначені заявником обставини та надані суду касаційної інстанції докази на підтвердження майнового стану не є безумовними підставами для зменшення судового збору.

У задоволенні клопотання про зменшення суми судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити, оскільки наданих заявником доказів не достатньо для підтвердження та оцінки судом його реального майнового стану.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення суми та повернення сплаченого судового збору відмовити.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуцевич Олена Олександрівна, про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання частини майна особистою власністю, визнання частини майна спільною сумісною власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року

та постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року.

Витребувати із Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 761/42766/21.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 жовтня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник