Васильківський міськрайонний суд КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6673/24
Провадження № 2/362/1959/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м.Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого судді Мартинцової І.О.,

за участі секретаря судових засідань Жеребко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 11.03.2025 року (а.с.172) справу передано для продовження розгляду судді Мартинцовій І.О.

Ухвалою судді від 28.04.2025 року у порядку забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом № 1174 від 17.01.2020, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у сумі 33452,13 грн. - до набрання законної сили рішенням суду по справі №362/6673/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 28.04.2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання тричі не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надіслав.

Представники відповідача та третіх осіб також в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №757/23967/13-ц.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Згідно ч.5 ст.223 та п.3 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2021 року у справі №675/1998/19 зазначив, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому, позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи».

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому іншої інформації щодо адреси, за допомогою якої суд має можливість здійснювати з ним листування, зокрема, направлення поштової кореспонденції з процесуальними документами суду та судовими повістками, позивачем не зазначено.

З метою виклику позивача у судові засідання у даній справі, які було призначено на 03 червня 2025 року, 26 червня 2025 року суд направив на його адресу, зазначену в позові, судові повістки з повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду з відміткою працівника «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.185, 192).

Довідка поштового відділення з відміткою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за даною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Такої правової позиції дотримується Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, провадження №51-185св23.

Крім того, з метою виклику позивача у судове засідання у даній справі, яке призначене на 21 серпня 2025 року, суд направив на його адресу судові повістки з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке до суду, на момент прийняття рішення у справі, не повернулося.

Відповідно до ч.7 ст.11 ЦПК України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як вбачається з позовної заяви позивач ОСОБА_1 має власний електронний кабінет та зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

З урахуванням викладеного, на електронну адресу позивача було направлено ухвали суду від 28 квітня 2025 року про призначення справи до судового розгляду та забезпечення позову, в якій зазначено відомості про призначення судового засідання на 03 червня 2025 року, а також судові повістки про виклик у судове засідання, які призначено на 26 червня 2025 року та 21 серпня 2025 року (відповідні довідки про доставку містяться в матеріалах справи).

Згідно п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Враховуючи, що позивачу доставлені вищевказані ухвала суду від 28 квітня 2025 року про призначення справи до судового розгляду, в якій зазначено відомості про призначення судового засідання на 03 червня 2025 року, а також судові повістки про виклик у судове засідання, яке призначено на 26 червня 2025 року та 21 серпня 2025 року, суд, з урахуванням положень ч.5 ст.130 ЦПК України, приходить до висновку, що позивач отримав вчасно зазначені документи.

Таким чином, позивача ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення судового розгляду даної справи як через «Укрпошту» та і через особистий електронний кабінет, в зв`язку з чим він мав об`єктивну можливість прийняти участь у судових засіданнях 03 червня 2025 року, 26 червня 2025 року та 21 серпня 2025 року у вищевказаній справі або направити на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Однак, у визначені дні та час позивач у судові засідання не з`явився, заяв про розгляд справи без його участі не направив.

Отже, неявка в судові засідання позивача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення стороною позивача своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призводить до безпідставного затягування розгляду справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, день і місце судових засідань, повторно не з`явився до суду, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, приймаючи до уваги розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

Залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Відповідно до положень ч. 1, п. 9 ч. 13 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Беручи до уваги вищевикладене, та враховуючи, що у зв`язку із повторною неявкою позивача позов підлягає залишенню без розгляду, також підлягають і скасуванню вжиті судом заходи забезпечення вказаного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 44, 193, 223, 247, 257, 260, 294 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з зазначеними у позовній заяві вимогами.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Мартинцової І.О. від 28.04.2025 у справі № 362/6673/24, скасувавши зупинення стягнення за виконавчим написом № 1174 від 17.01.2020, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у сумі 33452,13 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.08.2025.

Суддя І.О.Мартинцова