Справа № 346/2398/25
Провадження № 2/346/1591/25
УХВАЛА

про відмову в передачі справи за підсудністю

02 вересня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю секретаря - Дутчак Х.В.

представника позивача Лабика Р.Р. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Демент`єва Є.О. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, -

в с т а н о в и в:

14.05.2025р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» 224 000,00 грн. в якості страхового відшкодування пов`язаного зі втратою годувальника.

Ухвалою суду від 16.05.2025р. у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом учасників справи.

12.06.2025р. представник відповідача адвокат Шишлов О.Є. подав до суду клопотання в якому просив передати вказану цивільну справу для розгляду за підсудністю у Подільський районний суд м. Києва. Клопотання мотивовано тим, що положення ч.3 ст. 28 ЦПК України до правовідносин, які виникли між сторонами даного спору не є застосовними, оскільки ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» не є безпосереднім завдавачем шкоди, а виконує виключно договірне зобов`язання за договором (полісом) страхування. Таким чином, представник відповідача вважає, що дану справу слід розглядати за правилами загальної підсудності за місцезнаходженням відповідача.

25.06.2025р. представник позивача Лабик Р.Р. подав до суду письмові заперечення на клопотання про передачу справи за підсудністю в яких просив в задоволенні даного клопотання відмовити. Свою позицію мотивував тим, що та обставина, що страхова компанія не є завдавачем шкоди та не має договірних відносин із позивачем, не має правового значення при визначенні підсутності спору, оскільки ч.3 ст. 28 ЦПК України не підлягає розширеному тлумаченню і н е містить прив`язки до особи відповідача. Єдиною підставою для висновку про поширення на спірні правовідносини зазначеної норми права є зміст позовних вимог (про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину). Вказує, що метою встановлення правил альтернативної підсудності у таких категоріях справ є забезпечення належного доступу до правосуддя для найбільш вразливої сторони потерпілої особи. Таким чином, вважає, що позов пред`явлено правомірно за місцем проживання позивача, а передача справи до суду в м. Київ значно ускладнить доступ ОСОБА_1 до правосуддя, створить додаткові фінансові та часові затрати, що суперечить засадам цивільного судочинства.

В підготовчому засіданні представники сторін залишилися на тих же позиціях, що були викладені письмово.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatismutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів ст. 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто реалізація конституційного права на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Норми ЦПК України передбачають процесуальний порядок звернення особи до суду і є спеціальними. Глава 2 ЦПК України регламентує територіальну юрисдикцію (підсудність) спорів, і її положення не допускають виключень.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04). Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиними державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В свою чергу положення статті 28 ЦПК України передбачають правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Так, згідно ч. 3 вказаної статті, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Отже, законодавець передбачив юридичну можливість для особи, яка звертається до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обрати на власний розсуд якими правилами територіальної підсудності керуватися при зверненні до суду за захистом своїх порушених прав. У процесуальному законодавстві запроваджено для такої категорії справ правило альтернативної підсудності, що надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності.

З урахуванням зазначеного та відповідно до положень щодо альтернативної підсудності право вибору суду, до якого він бажає звернутися, належить саме позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася на ділянці автодороги «Стрий Чернівці», що розташована між с. Раківчик та с. Шепарівці Коломийського району. Згідно копії паспорту позивачки її місце проживання зареєстровано в с. Лісна Слобідка, Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 37).

Таким чином, суд вважає, що позивачка відповідно до положень ч. 3 ст.28 ЦПК України правомірно пред`явила свій позов за місцем свого проживання, скориставшись правом альтернативної підсудності, а тому відсутні підстави для передачі даної справи для розгляду за правилами загальної підсудності за місцезнаходженням відповідача.

В зв`язку з цим, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача Шишлова О.Є. про передачу цивільної справи для розгляду за підсудністю у Подільський районний суд м. Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 28 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Третьякова І. В.