Дата документу 02.09.2025
Справа № 501/5324/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 вересня 2025 року м. Чорноморськ Одеської області

Чорноморський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання Кочкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 .

Вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики №3807373 від 17.04.2021 р. у розмірі 74504,37 грн., судовий збір у розмірі 2422.40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16000,0 грн.

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.04.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений договір №3807373 за умовами якого позикодавець перерахував на рахунок позичальника грошові кошти у сумі 20000,0грн. а позичальник, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку та умовах, визначених договором.

Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 74504,37 грн..

29.11.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал» був укладений договір №29-11-102 відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги за договором №3807373 від 17.04.2021р.

10.03.2023 р. між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір №10-03/2023/01 відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договорами у тому числі і за договором №3807373 від17.04.2021р.

Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погашає, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, в судове засідання не прибув.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

27.01.2025р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі 9а.с.45).

02.09.2025 р. постановлена ухвала, яка занесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 17.04.2021р. між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит №3807373 (а.с.13-19).

П.1.2 Договору визначено, що сума ( загальний розмір) криту становить 20000,0 грн. у валюті: українські гривні.

П.1.3 Договору визначено кредит надається строком на 30 днів з 17.04.2021 (строк кредитування).

П.1.5 Договору визначено- загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 8000,0 грн. в грошовому виразі та 5,569,0 відсотків річних у процентному значені (орієнтована реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 28000,0 грн. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтована загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позивальник отримує кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строк, визначені в цьому договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору.

П.2.1 договору визначено кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок..

29.11.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт капітал» укладений договір факторингу №29-11-102 відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги за договором №3807373 від 14.01.2021., що підтверджується договором, актом приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №29-11-102 від 29.11.2021р., реєстром боржників (а.с.26-30).

10.03.2023 р. між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договорами у тому числі і за договором №3807373 від 14.01.2021, що підтверджується договором, реєстром боржників до договору (а.с.231-37).

Згідно наданого розрахунку заборгованості (а.с.24-25), у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за умовами кредитного договору №3807373 від 14.01.2021р. відповідач має заборгованість в розмірі 74504,37 грн., з яких: 10733,0 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; Заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 61971,37 грн.; сума заборгованості за відсотками 1800,0 грн..

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язання може бути замінений іншою собою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника,якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 1, 2ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.ч. 1, 2ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ч. 2ст. 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно п.п 81-85, 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2ст.1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, то суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до положень ч.1, п.1,4 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно платіжної інструкції від 16.12.2024 р (а.с.37) позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422.40 грн.

Враховуючи, що позовна заява підлягає задоволенню, то у відповідності до вимог ст.. ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з положеннями частин 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

01.07.2024р. між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір №01-07/2024 про надання правової допомоги.

Згідно витягу з акту №3 про надання правничої допомоги від 29.11.2024р. (а.с.12), вартість наданих послуг складає 16000,0 грн.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24.01.2022 по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28.09.2022 по справі № 529/201/20.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що справи розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 263 266, 280-283 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №3807373 від 17.04.2021 р. в розмірі 74504.37 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,0 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ТОВ «Коллект центр», , місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Мечнікова,3 офіс306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В.Смирнов