ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/3465/25 Головуючий у 1-й інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/828/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Склярської І.В.,

секретар: Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04 червня 2025 року про забезпечення позову, постановлену у складі судді Хомик І.І., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ :

1. Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У травні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Бєліков А.А., звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області із заявою про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що в провадженні суду перебуває справа за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (скорочене найменування - ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"), Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ПЛЮС" (скорочене найменування - ТОВ "ПЕРЕМОГА ПЛЮС") про розірвання договору оренди землі. Заявник є власником земельної ділянки площею 9,77 га, кадастровий номер :02:011:0027, яка на підставі договору оренди № 00650 від 08 серпня 2011 року та додаткової угоди від 25 липня 2017 року передана в оренду ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ". З відкритих джерел заявнику стало відомо, що ТОВ "ЮТС- АГРОПРОДУКТ" відчужує на користь третіх осіб право оренди земельних ділянок, орендарем яких він є, відтак подібні дії можуть бути вчинені і щодо належної їй земельної ділянки, яка є предметом спору у даній справі, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову. Вважає, що забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки є необхідним, співмірним предмету спору та не порушує прав інших осіб, оскільки вжиття такого заходу не обмежить фактичне користування земельною ділянкою зі сторони відповідача, але запобігатиме зміні її правового статусу до моменту набрання законної сили рішенням суду.

Просив суд забезпечити позов шляхом заборони заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") приймати рішення про державну реєстрацію прав та вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (у тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна (земельних ділянок з кадастровими номерами), а саме земельної ділянки: з кадастровим номером :02:011:0027 площею 9, 77 га та заборонити усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки з кадастровими номерами), а саме: з кадастровим номером :02:011:0027 площею 9, 77 га до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04 червня 2025 року заяву про забезпечення позову задоволено, забезпечено позов шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") приймати рішення про державну реєстрацію прав та вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (у тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна (земельних ділянок з кадастровими номерами), а саме земельної ділянки: з кадастровим номером :02:011:0027 площею 9, 77 га та заборонити усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки з кадастровими номерами), а саме: з кадастровим номером :02:011:0027 площею 9, 77 га, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки між сторонами існує спір щодо користування земельною ділянкою та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, відтак вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на зміну правового статусу спірної земельної ділянки до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі є необхідним, пропорційним та обґрунтованим способом захисту прав позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і заперечення інших учасників справи

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявник не довів наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, не довів належними та допустимими доказами обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду та які могли б призвести до ускладнення виконання судового рішення у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

2. Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17, провадження № 61-11180св18, зазначено, що "забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення".

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При оцінці зазначеної співмірності, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) викладено висновок про те, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, коли може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог (постанова Верховного Суду від 11 березня 2024 року у справі № 686/1849/23).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір про дострокове розірвання договору оренди землі, який перебуває на розгляді в суді першої інстанції.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що відповідачем можуть бути вчинені дії щодо продажу права оренди спірної земельної ділянки іншим юридичним особам, що в свою чергу може ускладнити або зробить неможливим виконання рішення суду. На підтвердження вказаної обставини подано докази щодо укладення ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" договорів відчуження (продажу) прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебували в оренді товариства, на користь третіх осіб.

Таким чином, встановивши, що між сторонами у справі дійсно існує спір щодо права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:011:0027, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на зміну правового статусу спірної земельної ділянки до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Відтак, доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції відсутності доказів на підтвердження ускладнення чи неможливості виконання можливого рішення про задоволення позову зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами під час вирішення питання про забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 12 жовтня 2022 року у справі № 676/4395/20, провадження № 61-9419ск22.

Апеляційний суд вважає, що обраний судом спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленою позивачем вимогою, оскільки забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки не впливає на право користування нею відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", а отже його права як орендаря у цьому випадку не порушені.

При цьому, судом першої інстанції враховано безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, колегія суддів наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався норм процесуального закону, який його регулює, доводи та вимоги апеляційної скарги є безпідставними, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги є такими, що висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" залишити без задоволення, а ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 04 червня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: О.В. Кутурланова

І.В. Склярська