У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Левицька Я.К., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами у загальному розмірі 88 132,88 грн, а саме:

- за договором позики № 78612716 від 17.05.2023 року в розмірі 29 361,38 грн;

- за договором позики № 5753403 від 23.06.2023 року в розмірі 17 858,50 грн;

- за кредитним договором № 857264 від 30.06.2023 року в розмірі 40 913 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.07.2025 цивільну справу № 752/17303/25 (провадження № 2/752/8700/2025) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Ознайомившись із матеріалами поданої позовної заяви, суд дійшов висновку, що позивачем порушено вимоги ЦПК України при зверненні з даним позовом до суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Усі договори, за якими позивач просить стягнути з відповідача кошти, є різними і не пов`язаними між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами. Вирішення спору стосовно одного договору не вплине на вирішення спору за іншими договорами, у зв`язку з чим заявлені позивачем вимоги не є основними та похідними.

Згідно з ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Отже, законодавець визначив, що роз`єднання позовних вимог є правом суду, а не обов`язком, натомість дотримання правил об`єднання позовних вимог є обов`язком позивача.

До матеріалів позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 3028 грн, тобто за мінімальною ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір», виходячи з ціни позову.

Оскільки заявлені позивачем позовні вимоги не пов`язані між собою, то встановити за яку саме вимогу, тобто стягнення за яким з трьох договорів, сплачений судовий збір суд не вправі тому, що визначення цієї пріоритетності є виключним правом позивача, що в свою чергу позбавляє суд можливості з власної ініціативи роз`єднати позовні вимоги, виділивши об`єднані вимоги за різними та невзаємопов`язаними між собою договорами в самостійні провадження.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, тому наявні підстави для застосування п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, за приписами якого заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Частиною сьомою статті 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 2, 4, 185, 188, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя Я.К. Левицька