Справа № 717/1648/25
Номер провадження2/717/410/25
20.08.2025 селище Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді Проценко А. М.
за участі секретаря Житарюк А. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Також позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» понесені судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 01.11.2024 року між позивачем і відповідачем за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках яких реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1466-5374.
Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 7100 грн., строком на 365 днів (базовий період - 28 днів, тобто проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом). Договором встановлено знижену процентну ставку за кредитом - 1,00% на день, які застосовуються залежно від використання позичальником зобов`язань.
Позивач вказав, що кредитні кошти були перераховані відповідачу через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, на картковий рахунок, зазначений відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач, отримавши кошти, порушив умови кредитного договору, не повернув у повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання за договором навіть після спливу встановленого строку кредитування.
Крім того, нарахована заборгованість за комісією у розмірі 1065,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 490,00 грн.
Ухвалою суду від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву не подав.
На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази як в їх сукупності та взаємозв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (або групі однотипних доказів), мотивує врахування чи відхилення кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 01 листопада 2024 року між позивачем та відповідачем за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних та програмних засобів, що діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1466-5374.
Відповідно до умов цього договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 7100 грн. строком на 365 днів (базовий період 28 днів проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом), знижена процентна ставка становила 1 % на день, стандартна процентна ставка 0,75 % на день.
Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір №4010 про надання послуг у системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на банківський рахунок, зазначений ним в особистому кабінеті. Відповідач порушив умови кредитного договору та не повернув кредит у повному обсязі, а також не виконав інші свої грошові зобов`язання за договором навіть після закінчення строку кредитування.
На виконання договору позивачу було перераховано 7100,00 грн. у безготівковій формі за допомогою системи LiqPay на банківську картку відповідача, а саме особистий електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 .
Станом на 05 травня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 21 487,54 грн., а саме:
-7 100,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу;
-12 832,54 грн. заборгованість за процентами за користування позикою;
-1 065,00 грн. заборгованість за комісією;
-490,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями.
Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі того ж роду та якості, що були передані) у строк та в порядку, встановленому договором.
Умовами укладеного договору передбачено, що кредит надається на 365 днів, базовий період 28 днів, знижена ставка 1 % на день, стандартна ставка 0,75 % на день.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у документах або електронних листах і підписаний сторонами.
Згідно зі ст. 626 та 628 ЦК України договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, погоджені сторонами, а також умови, обов`язкові відповідно до законодавства.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип ставки (фіксована чи змінна) та порядок їх сплати визначаються договором залежно від кредитного ризику, забезпечення, попиту та пропозиції на кредитному ринку, строку користування кредитом, облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право одержувати від позичальника проценти від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Обґрунтовуючи вимоги про стягнення, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначає, що відповідач при укладенні договору був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати процентів. Укладаючи договір, сторони належним чином узгодили умови та відповідний розмір відсоткової ставки.
Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач оскаржував укладений з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір.
Також відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище зазначена заборгованість.
Вимога про стягнення комісії у розмірі 1?065,00 грн ґрунтується на умовах кредитного договору №1466-5374 та є передбаченою платою за надання фінансових послуг позичальникові. Відповідно до ст. 10481054 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів та інших платежів за користування позикою, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок та строки сплати таких платежів визначаються умовами договору. У даному випадку комісія є частиною договірних зобов`язань і не суперечить чинному законодавству, тому суд визнає вимогу позивача щодо її стягнення обґрунтованою та підлягає задоволенню як частина договірних зобов`язань відповідача.
Щодо штрафних санкцій у розмірі 490,00 грн. суд звертає увагу, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №4/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який триває цього часу.
Таким чином, вимога позивача щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 490,00 грн. не підлягає задоволенню, оскільки суперечить положенням законодавства, що регулює фінансові правовідносини під час дії воєнного стану, та принципу добросовісності сторін (ст. 3, 11, 12 ЦК України).
У зв`язку із зазначеним, оскільки позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного стану, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У частині вимог щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у сумі 2367 (дві тисячі триста шістдесят сім) гривень 20 копійок відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційна скарга не була подана.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд може бути поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Л. Українки, 26/407, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя А.М.Проценко