Справа № 367/9504/25
Провадження №6/367/195/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНСТАНДАРТ", стягувач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО", боржник- ОСОБА_1 , третя особа - приватний виконавець Крегул Іван Іванович, про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

14 серпня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області через систему "Електронний суд" надійшла заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНСТАНДАРТ" (далі- ТОВ "ФК"УКРФІНСТАНДАРТ") про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник просив суд замінити у виконавчому провадженні № 67151370 щодо примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за № 30650 від 23.09.2021 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО", сторону виконавчого провадження стягувача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО" на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ».

Перевіривши заяву та додані до неї документи, вважаю, що вона підлягає передачі до іншого суду за підсудністю з таких підстав.

Частиною 2 статті 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону примусовому виконанню підлягають виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання рішення є: місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна. Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 29.10.2020 у справі № 263/1417/19.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій.

Як встановлено зі змісту заяви та наданих заявником документів, боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Будь-яких відомостей або доказів того, що на території, що підсудна Ірпінському міському суду Київської області, боржник перебуває, працює або на вказаній території знаходиться його майно заявником не надано.

Згідно з матеріалами заяви встановлено, що жодних виконавчих дій в межах виконавчого провадження на території, яка відноситься до юрисдикції Ірпінського міського суду Київської області приватним виконавцем не здійснювалось.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання виконавчого напису приватним виконавцем Крегулом І.І. вчиняються за місцем проживання боржника, що відповідно до положень ст. ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок являється місцем виконання виконавчого напису.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що справу слід передати на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області, оскільки зазначеним в заяві місцем проживання боржника є: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 31-32, 260-261, 353-354, 446 ЦПК України,

постановив:

Заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНСТАНДАРТ", стягувач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІНЕРО", боржник - ОСОБА_1 , третя особа - приватний виконавець Крегул Іван Іванович, про заміну сторони виконавчого провадження, - надіслати за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, м. Київ, вул. Тараса Бульби - Боровця, буд.1).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук