Справа № 462/5668/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02 вересня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

встановила:

Позивачка звернулась до Залізничного районного суду м. Львова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 8 000,00 грн. щомісяця, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ним повноліття, а також у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно з дати звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.07.2025 року указану позовну заяву залишено без руху з підстав, викладених у мотивувальній частині такої та встановлено процесуальний строк для усунення недоліків.

Копія вищевказаної ухвали скеровувалась позивачці засобами поштового зв`язку рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за її зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 .

12.08.2025 року на адресу суду повернувся конверт, в якому міститься копія ухвали про залишення позовної заяви без руху, що була скерована позивачці. Причини повернення «одержувач відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Крім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, що задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тож, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 року у справі № 2-4159/12 (провадження № 61-4961св19).

Таким чином, суд зазначає, що оскільки судом направлено конверт на дійсну адресу позивачки і такий повернувся до суду у зв`язку «одержувач відсутній за вказаною адресою», позивачка вважається належним чином повідомленою про залишення позовної заяви без руху.

Крім цього, об`єктивних даних про обставини, в тому числі пов`язані із воєнним станом в Україні, які би перешкоджали виконанню ухвали суду, не встановлено. При цьому позивачка про зміну адреси суд не повідомляла, будь-яких заяв та повідомлень на адресу суду не надсилала, провадженням у справі не цікавилась.

Суд дійшов висновку, що без усунення зазначених недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивачка не усунула вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути останній.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя: Постигач О. Б.