Р І Ш Е Н Н Я№ 127/6179/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Дмитришиної Т.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 встановлення порядку користування квартирою.

В позовній заяві просить Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в користування ОСОБА_3 кімнату №3 площею 14,5 кв.м., виділити в користування ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 кімнату №4 площею 12,5 кв.м., у спільному користуванні співвласників залишити кухню №2 площею 8,0 кв.м., ванну кімнату №6 площею 3,9 кв.м., вбиральню №5 площею 1,3 кв.м., коридор №1 площею 7,2 кв.м., а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Позов мотивовано тим, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , та кожному з них належить по 1/4 частки квартири.

Позивач вказує, що фактично даною квартирою користується лише він та ОСОБА_1 , при цьому він користується кімнатою № НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 кімнатою №4.

Відповідачі не піклуються про спільне майно, не несуть витрат на його утримання, укласти договір про користування квартирою не бажають.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачам для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 35).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Дмитришина Т.І. подала відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову, оскільки твердження відповідача про те, що лише він утримує спільну квартиру не відповідає дійсності. Крім цього, у випадку встановлення порядку користування квартирою, запропонованого позивачем, матиме місце значне відхилення площі, виділеної в користування відповідачів, від розміру їх частки у праві власності на майно. (а.с.46-49)

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Вересюк М.В. подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить викласти позовні вимоги в наступній редакції: встановити порядок користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , наступним чином: виділити в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату №3 площею 14,5 кв.м. та виділити в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кімнату №4 площею 12,2 кв.м. У спільному користуванні співвласників залишити кухню №2 площею 8,0 кв.м., ванну кімнату №6 площею 3,9 кв.м., вбиральню №5 площею 1,3 кв.м. та коридор №1 площею 7,2 кв.м. (а.с.86)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області прийнято до розгляду заяву заяву позивача ОСОБА_3 про уточнення позовних вимог у справі. (а.с.90)

Позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Вересюк М.В. в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позов підтримує, просить задовольнити. (а.с.97)

Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дмитришина Т.І., відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог з врахуванням заяви про їх уточнення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутність. (а.с.71)

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 24.04.2008, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради згідно з рішенням від 24.04.2008 №932, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить по 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 . (а.с.3) Аналогічні відомості містяться в копії технічного паспорта на дану квартиру. (а.с.4-6)

З наявних в матеріалах справи копії квитанцій вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сплачували за комунальні послуги щодо вказаної вище квартири. (а.с. 9-12, 63 на звороті-66 на звороті)

05.03.2025 ОСОБА_3 надіслав ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 пропозицію щодо порядку володіння та користування спільним майном. (а.с.17-18)

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду від 25.12.1995 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998) № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною часткою власності, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 363/928/16-ц (провадження № 61-24395св18) зроблено висновок, що «при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим».

При встановленні порядку користування квартирою кожному із співвласників передається в користування конкретна частина квартири з урахуванням її частки у праві спільної власності на квартиру. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування житлом з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду Українивід03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13,від якого не відійшов Верховний Суд у постановівід31 липня 2019 року у справі № 127/7320/13 (провадження № 61-18125св18).

У даній справі встановлено, що спірна квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності, між ними існує спір щодо користування цим майном і встановити порядок користування житлом з ідеальним дотриманням часток співвласників є неможливим.

Задля винесення справедливого і обгрунтованого рішення по справі, дотримання балансу інтересів сторін, суд всесторонньо дослідив обставини справи, такі як: виникнення у сторін права власності на спірну квартиру, відносини між сторонами, факт проживання сторін у спірній квартирі та участь у її утримання.

Також, судом встановлено, що між сторонами у справі фактично встановлений порядок користування квартирою, за яким в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходиться кімната №3 площею 14,5 кв.м. в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуває кімната №4 площею 12,5 кв.м., а у спільному користуванні співвласників кухня №2 площею 8,0 кв.м., ванна кімнату №6 площею 3,9 кв.м., вбиральня №5 площею 1,3 кв.м., коридор №1 площею 7,2 кв.м.

Отж, за визначеного фактично існуючого порядку користування квартирою дотримується справедливий баланс усіх співвласників спірного нерухомого майна, що відповідає статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 47,48, 150, 156 ЖК УРСР, ст. 321, 322, 356, 358, 360 ЦК України, ст.ст. 13, 77-79, 76-89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

-виділити в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату №3 площею 14,5 кв.м.;

- виділити в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кімнату №4 площею 12,5 кв.м.;

-у спільному користуванні співвласників залишити кухню №2 площею 8,0 кв.м.; ванну кімнату №6 площею 3,9 кв.м.; вбиральню №5 площею 1,3 кв.м.; коридор №1 площею 7,2 кв.м.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 25.08.2025.

Суддя