Справа № 635/2337/25
Провадження № 2/635/3656/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,

представника відповідача Гринченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 адвокат Коссе Євгеній Костянтинович в інтересах ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), звернувся через систему «Електронний суд» до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій після остаточних уточнень просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 6000,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 27.03.2022 і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.02.2023 Полтавським районним судом Полтавської області (справа №635/1059/22) було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з матір`ю. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Однак, позивачка одна не може забезпечувати такий рівень утримання, оскільки внаслідок бойових дій вона вимушена була виїхати за межі України, а тому вважаємо, що батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 6000 тисяч гривень, що наразі є досить невеликою сумою, враховуючи поточний курс долару, інфляцію та постійний ріст цін на всі товари. С моменту виповнення дитини одного року батько зник із сім`ї (хоча і до цього, дуже рідко відвідував сина) однак після виповнення сину одного року взагалі зник із життя, будь-які спроби зв`язатися з ним не надали результату (позивачка декілька разів намагалась зв`язатися телефоном). Самостійно він жодного разу не зв`язувався с позивачкою, навіть спитатися про свою дитину, не говорячи же про будь-яку допомогу у вихованні. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважє, що він може сплачувати такий розмір аліментів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.04.2025 провадження у справі відкрито, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала позовні частково, зазначивши, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 2600 грн, оскільки заявлена сума в 6000,00 грн є не обґрунтованою та не підтверджена відповідними доказами. Крім того, вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства аліменти мають стягуватись з нього з саме з дня подання позовної заяви, тобто з 27.03.2025.

Також до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач ОСОБА_2 визнає позовні вимоги частково, а саме: він не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але в іншому розмірі - 2600 грн на місяць та починаючи стягнення з дня подачі ОСОБА_1 позовної заяви до суду, а саме з 27.03.2025 та до досягнення дитиною повноліття, з індексацією вказаної суми відповідно до вимог законодавства.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримали у повному обсязі, проти позиції відповідача заперечують.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Сторони перебували у шлюбі з 07.08.2020, який було розірвано 01.02.2023 рішенням Полтавського районного суду Полтавської області.

Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Дитина знаходиться на утриманні позивачки, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів за рішенням суду в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 гривень, що буде по суті дорівнювати повному розміру прожиткового мінімуму для дітей до 6 років та повністю відповідати мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, який мають забезпечувати двоє батьків.

Відповідно до ч.3 ст. 180 СКУ, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд враховує, що відповідач є ФОП на спрощеній системі оподаткування (витяг №9115 з реєстру платників єдиного податку), та його дохід є мінливим та нерегулярним, та він також зобов`язаний не лише сплачувати аліменти, але й брати участь у додаткових витратах на дитину (вимоги ст. 185 СКУ), а також середній розмір доходу працівників у місцевості де він проживає, так як такими особами не ведеться облік чистого прибутку/доходу (не зобов`язані законом).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 195 СКУ, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно із приписами ч. 1, 2 ст. 184 СКУ суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Посилання позивачки на те, що батько зник із життя дитини з моменту виповнення дитині 1 року, що вона намагалась зв`язатись з відповідачем, але він навмисно ухилявся від спілкування, наявність у відповідача нерухомого майна та транспортного засобу не підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, відповідачем надані суду докази на спростування таких посилань, а саме: відповідь № 31/32-6349 адміністратора Територіального сервісного центру МВС №6349 на запит від 08.04.2025, з якої вбачається, що згідно єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 08.04.2025 на ім`я ОСОБА_5 транспортних засобів не зареєстровано; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек; Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Суб`єкта ОСОБА_2 відомості відсутні (номер інформаційної довідки 421779790 від 08.04.2025).

Також позивачкою не доведено та не надано доказів на підтвердження вимог про стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі 6000,00 грн.

Отже, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» для дітей віком до 6 років 2563,00 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 за № 2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Згідно з ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача аліментів починаючи з 27.03.2022, тобто за період 3 роки до дня подання позовної заяви, суд зазначає, що статтею 191 СК України чітко визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Позивач не надала належних і допустимих доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а останній ухилявся від їх сплати.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, дотримуючись принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку за можливе задовольнити позовну заяву частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмірі 2600,00 грн щомісячно, починаючи з 27.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а його позов було задоволено частково, то суд дійшов висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 524,82 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 600 (дві тисячі шістсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 27.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття з індексацією вказаної суми відповідно до закону.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 524 (п`ятсот двадцать чотири) гривні 82 копійки на користь держави.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , Місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Представник відповідача: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_4 .

Суддя Т.П.Даниленко