Справа № 524/5227/25
Провадження №2/524/4268/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2025 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого судді Алексашиної Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Антибури І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Скрильника В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на квартиру.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу у березні 1996 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради йому виданий ордер, на склад сім`ї із дружини, сина та дочки, на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 .

Право власності на вказану квартиру не зареєстроване. Держреєстратор відмовив у реєстрації права власності на квартиру, пославшись на те, що документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Житлово-будівельний кооператив №99/118, який був розпорядником будинку АДРЕСА_2 припинив своє існування.

З метою підтвердження сплати пайових внесків та участі ОСОБА_1 у діяльності житлово-будівельного кооперативу він направив відповідні заяви до ОСББ «Квартал 297-5», БТІ та міського архіву.

Однак, у вказаних організаціях не збереглися документи, на підставі яких позивач міг би зареєструвати своє право власності на квартиру.

У зв`язку з відсутністю інформації щодо сплати внесків членами ЖБК №99/118 Департамент ЖКГ відмовив позивачу у видачі свідоцтва про права власності на квартиру.

Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

22.05.2025 року від відповідача, департаменту житлово-комунального господарства кременчуцької міської ради, надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що позивач не надав жодних доказів того, що він сплачував пайові внески за квартиру, надану йому у користування ЖБК. Також, відповідач звернув увагу на те, що спірна квартира ніколи не перебувала у комунальній власності, а передання квартир у приватну власність у вказаному відповідачем будинку здійснювалося шляхом викупу у житлово-будівельного кооперативу, а не шляхом приватизації. Крім того, департамент ЖКГ наполягає на тому, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки спірна квартира не перебуває у комунальній власності.

26.05.2025 року позивачем надано відповідь на відзив, у якій зазначив, що Департамент ЖКГ уповноважений виконувати функції приватизації житла на території м.Кременчук (як комунального, так і кооперативного), інші органи уповноважені видавати правовстановлюючі документи відсутні. Також позивач зазначає, що квартира, на яку він просить визнати право власності, не є спірним майном, оскільки на неї ніхто не претендує. Позивач посилається на те, що оскільки ордер на квартиру виданий виконкомом Кременчуцької міської ради, саме органи місцевого самоврядування, зокрема, Департамент ЖКГ, є відповідачем у справі.

30.05.2025 року відповідач, департамент ЖКГ, подав заперечення, у яких зазначив, що функції органів приватизації виконує КП «Квартирне управління».

Виконавчі комітети видавали ордери на житлові приміщення незалежно від виду житлового фонду.

Органи приватизації, зокрема, департамент ЖКГ, не мають відношення до житлового фонду житлово-будівельних кооперативів та не є належним відповідачем.

Також, відповідач повторив аргумент про відсутність підтвердження внесення пайових внесків позивачем, як підстава набуття права власності на квартиру.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали.

Відповідач, департамент ЖКГ, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без участі свого представника.

Ознайомившись із заявленим позовом, іншими документами по суті спору, заслухавши позивача та його представника, суд виходить з наступного.

Вирішення пред`явленого позову вимагає з`ясування чи сплатив позивач пайові внески та хто є належним відповідачем у справі.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_3 , та є членом ОСББ «Квартал 297-5», що підтверджується відповідною довідкою.

Водночас, право власності ОСОБА_1 , як і будь-якої іншої особи, на вказану квартиру не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З наданої копії ордеру на житлове приміщення у будинку житлово-будівельного кооперативу №1358 Серії №К убачається, що він виданий ОСОБА_1 з родиною з чотирьох членів на право зайняття квартири АДРЕСА_3 .

Факт того, що ОСОБА_1 був прийнятий у члени кооперативу на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 та йому виданий відповідний ордер також підтверджується архівним витягом з рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів Полтавської області від 07.03.1996 року №313.

Водночас, у наданих документах відсутня інформація про повну сплату пайових внесків позивачем за квартиру, на яку він отримав ордер.

Відсутність документів на підтвердження сплати пайових внесків також підтвердив у судовому засіданні сам позивач.

Водночас, згідно ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, який набрав сили з 15.04.1991 року та діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

У пункті 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» зазначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу.

У підпункті б) пункту 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» наголошено, що слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Відповідно до Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Порядок набуття права власності на кооперативну квартиру суттєво відрізняється від приватизації державного житлового фонду.

Виходячи зі змісту ст.384 ЦК України кооперативна квартира спочатку є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить в його приватну власність як фізичної особи. При цьому всі господарські, прибудинкові споруди, а також прибудинкова територія залишаються у власності кооперативу.

Крім того, згідно п.81 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127, у разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Отже, момент виникнення права власності на квартиру у житлово-будівельному кооперативі пов`язується з повною виплатою його членом пайового внеску.

Натомість, позивач у справі ОСОБА_1 не надав жодних доказів сплати ним пайового внеску за квартиру у ЖБК, на якому йому виданий ордер.

У судовому засіданні позивач та його представник зазначили, що у позивача ОСОБА_1 відсутні докази сплати пайових внесків за квартиру у ЖБК, на яку він отримав ордер, і отримати їх він не має змоги, оскільки відповідна інформація відсутня. На запитання суду позивач пояснив, що працював на Кременчуцькому НПЗ, при якому був організований ЖБК і він отримав ордер на квартиру, за яку мав сплачувати в подальшому внески. Позивач не зміг пояснити як та на які рахунки сплачувались внески за житло. Зазначив, що внески відраховувались з його заробітної плати. До підприємства з метою отримання підтвердження відрахувань з його заробітної плати та сплати пайових внесків він не звертався.

За таких обставин, позивач не довів виникнення у нього права власності на спірну квартиру.

Щодо визначення належного відповідача у справі, суд виходить з наступного.

Позивач визначив в якості відповідача Департамент житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради, посилаючись на те, що житлово-будівельний кооператив, учасником якого він був, більше не функціонує. Крім того, позивач зазначив, що саме управління житлово-комунального господарства було уповноважене видавати свідоцтва про право особистої власності на кооперативні квартири.

Дійсно, згідно рішення виконкому Автозаводської районної ради народних депутатів міста Кременчука від 28.12.1992 року №1232 Управлінню житлово-комунального господарства доручено видавати свідоцтва на право особистої власності на кооперативні квартири.

Разом з тим, як вже зазначалося, підставою для виникнення права власності є повна сплата пайового внеску членом ЖБК. Управління ЖКГ не є розпорядником нерухомого майна ЖБК та не є правонаступником ЖБК в разі його ліквідації, а тому не може бути належним відповідачем у справі лише з тих підстав, що на нього були покладені адміністративні функції з видачі свідоцтв про право власності.

Правонаступником ЖБК може бути інша юридична особа.

З відповіді ОСББ «Квартал 297-5» убачається, що воно є новоствореним об`єднанням та не є правонаступником інших установ.

В разі, якщо житлово-будівельний кооператив утворено підприємством, у якому працював позивач, то після ліквідації кооперативу саме вказане підприємство є його правонаступником.

В разі відсутності правонаступників після ліквідації ЖБК, майно, що залишилось може набути статус безхазяйної речі у відповідності до ст.335 ЦК України, однак, в такому випадку належним відповідачем є відповідна територіальна громада в особі місцевої ради.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що позивач у цій справі не надав доказів сплати ним пайового внеску житлово-будівельного кооперативу, як підставу виникнення права власності на квартиру, а також пред`явив позовні вимоги до неналежного відповідача.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на квартиру, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Алексашина Н.С.