ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1130/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ВОЛОДЬКО С.С.

за участю сторін

позивача ОСОБА_1 ;

представника відповідача 1 Шелудько Ю.М.;

представника відповідача 2 Кірсік І.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-експлуатаційної дільниці №209 Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Житлово-експлуатаційної дільниці № 209 Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва (далі по тексту - відповідач 1) та ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач 2), у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідачів на його користь майнову шкоду в розмірі 108 860,00 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн та 6 100,00 грн на відшкодування витрат з оцінки пошкодженого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться на першому поверсі вказаного будинку.

Відповідно до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2011 року послуги з утримання будинку, де розташована належна позивачу квартира, надає ЖЕД-222 КП «Господар», правонаступником якого є Житлово-експлуатаційна дільниця № 209 Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва (далі - ЖЕД). У цьому будинку на дев`ятому поверсі у квартирі №106 проживає відповідач ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 систематично засмічувала каналізаційну мережу будинку побутовими відходами, позивач та інші мешканці будинку неодноразово зверталися із заявами до ЖЕД з метою уникнення аварійної ситуації в будинку, проте відповідної реакції не було.

05 квітня 2024 року з вини відповідачів та у зв`язку із засміченням каналізації у підвальному приміщенні була залита квартира позивача (пошкоджено підлогу ламінат та плитку). Вина відповідачів встановлена актом огляду від 09 квітня 2024року.

У результаті залиття квартири позивачу завдана майнова шкода, яка відповідно до проведеної суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 оцінки та згідно із висновком про вартість майна від 08 липня 2024 року складає 108 860,00 грн.

Крім того, у зв`язку із тим, що внаслідок залиття квартири позивач зазнав душевних страждань, тому вважає, що на його користь з відповідачів слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

З огляду на те, що позивач поніс витрати на проведення оцінки вартості пошкодженого майна, з відповідачів на його користь підлягають стягненню також 6 100,00 грн у рахунок відшкодування цих витрат.

Оскільки відповідачі не бажають відшкодувати позивачу шкоду в добровільному порядку, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року прийнято до розгляду дану цивільну справу та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

06 січня 2025 року на адресу суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначив, що позивачем не доведено, що дії Керуючої компанії були неправомірними та такими діями завдано шкоди майну позивача, що на думку Керуючої компанії як відповідача виключає можливість задоволення позову про відшкодування шкоди в частині стягнення з Керуючої компанії.

03 лютого 2025 року на адресу суду від представника відповідача 2 ОСОБА_2 - адвоката Кірсік С.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача 2 просить відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначила про те, матеріали справи не містять доказів того, що саме з вини відповідачки 2 сталося засмічення каналізації, і як наслідок затоплення квартири позивача.

07 лютого 2025 року на адресу суду від відповідача 1 надійшли додаткові пояснення до раніше поданого ним відзиву, у яких вказує на те, що аварійна ситуація на каналізаційній мережі зазначеного будинку, яка сталася 05 квітня 2024 року та зафіксована в акті про залиття від 09 квітня 2024 року, в результаті якої відбулося залиття квартири №74 не є наслідком дій чи бездіяльності Керуючої компанії, оскільки виникла у зв`язку з неналежною експлуатацією (використання) каналізаційної мережі будинку (ОСОБА_2), а саме скиданням у каналізаційну мережу побутового сміття. Мережа каналізації будинку АДРЕСА_1 , де відбулось засмічення не призначена для приймання та транспортування господарсько-побутового сміття.

Тобто, залиття сталося у зв`язку з недотриманням споживачами правил експлуатації каналізаційних мереж будинку, що виключає вину Керуючої компанії у залиття.

Керуюча компанія довела відсутність вини у залитті квартири позивача та вважає незаконним стягнення з неї матеріальної та моральної шкоди, про стягнення якої відносно підприємства заявляє у позовній заяві позивач.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, посилаючись на доводи, викладені в заявах по суті спору.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на доводи, що викладені у заявах по суті справи.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Балансоутримувачем та обслуговуючою організацією за адресою: АДРЕСА_1 є Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва.

Керуюча компанія відповідно до статуту затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 січня 2015 року № 2 здійснює господарську діяльність із утримання, обслуговування, експлуатації житлового та нежитлового фонду комунальної власності Дарницького району м. Києва, що переданий на баланс підприємства, а також здійснення контролю за додержанням встановленого порядку використання жилих і інших приміщень житлового фонду та виконання громадянами Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями.

05 квітня 2024 року на ОДС Дарницького району м. Києва надійшло звернення від мешканця квартири АДРЕСА_1 про засмічення каналізаційного стояка в туалетному приміщенні квартири.

У той же день, 05 квітня 2024 року аварійною службою Керуючої компанії були проведені роботи по прочищенню засмічення каналізації (кошачим туалетом) в підвальному приміщенні. 05 квітня 2024 року о 19:32 аварійна служба оперативно закрила заявку.

08 квітня 2024 року до ЖЕД-209 Керуючої компанії звернувся мешканець квартири АДРЕСА_1 із заявою про залиття квартири з системи каналізації.

09 квітня 2024 року за даним фактом комісією ЖЕД-209 в складі головного інженера ЖЕД-209 Керуючої компанії ОСОБА_5, майстра з технічного нагляду ОСОБА_4 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 було складено акт про залиття, яке трапилося у квартирі АДРЕСА_1 .

Причиною залиття стало засмічення каналізації в підвальному приміщенні будинку внаслідок неправильного користування туалетом мешканкою квартири АДРЕСА_6 , яка викидала котячий туалет в унітаз, що й спричинило засмічення каналізаційної мережі.

Відповідно до проведеної суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 оцінки та згідно із висновком про вартість майна від 08 липня 2024 року складає 108 860,00 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні враховувати, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Частиною 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відсутність своєї вини відповідно до вимог частини другої статті 1166 ЦК України має доводити саме заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина.

Відшкодування моральної шкоди врегульовано статтею 23 ЦК України.

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкодавідшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Установлено, що будинок на АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району» здійснює свою діяльність в межах покладених на підприємство обов`язків.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги «відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.»

Так відповідно до пункту 11 «Структури, періодичності та строків надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затвердженої розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 307 від 09 березня 2011 року поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження а також Регламентні роботи проводяться згідно затвердженого графіку поточного ремонту, складеного за результатами загальних оглядів житлових будинків, звернень та заявок споживачів.

Установлено, що відповідно до договору від 26 вересня 2018 року № 09/20-ЕТ/30 Керуючою компанією проведено поточний ремонт ХВП, ГВП та ЦО в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору від 20 січня 2020 року № 01/20-Ет/30 Керуючою компанією було проведено поточний ремонт мереж каналізації та здійснено заміну трубопровода каналізаційних мереж в підвальному приміщенні у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Також працівниками ЖЕД-209 щорічно двічі на рік проводяться планові прочищення мереж каналізаційної системи закріпленого за ЖЕД-209 житлового фонду, зокрема проводились прочищення загальнобудинкової каналізаційної мережі в житловому будинку АДРЕСА_1 , в тому числі навесні 2024 року незадовго до події залиття, що підтверджується копіями графіків технічного обслуговування (прочищення) систем каналізації будинків за 2023 та 2024 роки, обслуговування яких здійснює ЖЕД-209 Керуючої компанії.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною залиття квартири позивача стало засмічення каналізації в підвальному приміщенні будинку.

Ураховуючи повне виконання Керуючою компанією, яка здійснює утримання та обслуговування будинку АДРЕСА_7 своїх зобов`язань, передбачених нормами чинного законодавство, суд вважає, що бездіяльності підприємства що призвели до завданої шкоди, вчинено не було.

Основними доказами, на які покликається позивач як на підтвердження своїх вимог, є акт про залиття квартири від 09 квітня 2024 року - на підтвердження факту залиття квартири саме відповідачкою ОСОБА_2 , та звіт про оцінку майна - на підтвердження розміру збитків.

Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207.

Відповідно пункту 2.3.6 зазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

З додатку №4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в Акті про залиття обов`язково описується, що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.). В акті повинен міститися висновок про те, хто заподіяв шкоду.

Крім того, з типової форми Акту про залиття вбачається, що такий складається комісійно, комісія складається з головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсара - сантехніка, представника організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи водопостачання, представника власника будинку. Також з актом мають бути ознайомлені мешканці квартир, про що проставляється їх підпис внизу форми акту.

З Акту про залиття не вбачається обстеження чи огляд вище розташованої квартири АДРЕСА_6 .

Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_6 , неправильно користувалася санвузлом, не надано.

Таким чином, Акт про залиття не підтверджує протиправності дій відповідача 2 та її вини у завданні шкоди позивачу, не відповідає вимогам, встановленим до складання таких актів, та не містить всіх необхідних відомостей.

Позивач не звертався до суду з клопотанням про проведення експертизи про встановлення технічних причин завдання шкоди залиттям, причин та місця аварійної ситуації.

Звіт про оцінку збитку/майна не є первинним доказом на підтвердження технічних причин аварійної ситуації. Мета Звіту про оцінку та оціночної діяльності є оцінка величини майнового збитку, звіт про оцінку містить професійну думку оцінювача щодо вартості об`єкта оцінки. Крім того, суб`єктом оцінки не проводився огляд квартири АДРЕСА_1 , зокрема, на предмет встановлення причин залиття чи аварії, що вбачається з самого Звіту про оцінку.

Відтак, Звіт про оцінку майна є неналежним доказом на предмет підтвердження причин аварії та причин залиття, такий береться до уваги при встановленні розміру збитків.

Крім того, позивачем на підтвердження вимоги про стягнення моральної шкоди та заявленого розміру моральної шкоди не надано жодних доказів.

Частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, суд вважає недоведеним завдання позивачу шкоди саме діями Житлово-експлуатаційної дільниці № 209 Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва та ОСОБА_2 , у справі відсутні належні та достовірні докази на підтвердження причино-наслідкового зв`язку між шкодою, завданою позивачу, та діями відповідачів. Судом не встановлено сукупності умов, які утворюють склад правопорушення, що є підставою для відшкодування збитків.

Відтак, у позові про відшкодування майнової шкоди внаслідок залиття квартири слід відмовити за недоведеністю.

У зв`язку з недоведеністю завдання позивачу майнової шкоди діями відповідачів, та відмовою у позові з цих підстав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

У відповідності до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з відмовою в позові, судові витрати позивача залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись стст. 12, 13, 17, 76-81, 89, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Житлово-експлуатаційної дільниці №209 Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 18 липня 2025 року.