У Х В А Л А

27 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 670/473/23

провадження № 61-8159ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Савлівої Любові Олександрівни на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», Хмельницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» про встановлення земельних сервітутів та

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2025 року (зареєстровано у Верховному Суді 30 червня 2025 року) представник ОСОБА_1 - адвокат Савліва Л. О. через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 травня 2025 року, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд.

25 липня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу заявниці залишено без руху та надано десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для уточнення підстав касаційного оскарження, подання до Верховного Суду виправленої касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, надання доказу надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій виправленої касаційної скарги.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

16 серпня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Савлівої Л. О. про усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Копію ухвали Верховного Суду від 25 липня 2025 року про залишення касаційної скарги заявниці без руху направлено та доставлено в електронному вигляді до електронного кабінета ОСОБА_2 02 серпня 2025 року.

Тобто строк на усунення недоліків касаційної скарги, який встановлено ухвалою від 25 липня 2025 року, розпочався для заявниці з урахуванням вихідних днів

04 серпня 2025 року та закінчився 13 серпня 2025 року.

Клопотання про усунення недоліків касаційної скарги заявниця надіслала до Верховного Суду через систему «Електронний Суд» 16 серпня 2025 року, тобто з пропуском встановленого судом строку на вчинення процесуальної дії.

Клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги заявницею не заявлено.

Відповідно до частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху та її повернення в разі неусунення недоліків), про що постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Частинами п`ятою і шостою статті 393 ЦПК України передбачено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Отримавши ухвалу Верховного Суду від 25 липня 2025 року, заявниця не виконала у відведений судом строк (10 днів) вимог ухвали, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Тому касаційна скарга підлягає поверненню.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 жовтня 2020 року в справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) виснувала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури в суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення в справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, оскільки згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Савлівої Любові Олександрівни на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», Хмельницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» про встановлення земельних сервітутів вважати неподаною та повернути заявниці.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська