Справа № 161/8243/25
Провадження № 2/161/3283/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Смоковича М.В.

при секретарі судового засідання - Хилько О.В.

за участі:

позивача за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісною позовною заявою та представника відповідача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 ,

представника відповідача за первісною позовною заявою та представника позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Андрусік О.А.

розглянувши в підготовчому засіданні клопотання позивача за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за невиконання ухвали про забезпечення позову у цивільній справі за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2025 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2025 року частково задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини та заборонено ОСОБА_4 вчиняти дії, що перешкоджають спілкуванню ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2025 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини та об`єднано в одне провадження з первіснною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2025 року відмолено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини.

16 липня 2025 року позивачем за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 подано клопотання про притягнення до відповідальності відповідача за первісною позовною заявою та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 за невиконання ухвали від 11 червня 2025 року про забезпечення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подане нею клопотання та зазначила, що вже досить тривалий час (з квітня 2025 року) не бачить свого сина ОСОБА_6 . Батько дитини по теперішній час не дає їй можливості бачитися з дитиною, не зважаючи на прийняте рішення органом опіки та піклування та винесення ухвали суду від 11.06.2025 року, якою йому було заборонено вчиняти дії, що перешкоджають їй спілкуватися з сином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ульчак Б.І. клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_4 адвокат Сорокопуд М.О. проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що його довіритель бажає виконувати ухвалу суду, однак йому складно виконувати рішення органу опіки та піклування щодо участі ОСОБА_1 у вихованні сина, через зайнятість на роботі. Також на запитання суду пояснив, що ОСОБА_4 відомо про існування ухвали суду від 11.06.2025 року. Ним, як адвокатом, роз`яснювалось ОСОБА_4 з приводу обов`язковості виконання ухвали суду, навіть у разі її апеляційного оскарження. Чому наразі ОСОБА_1 не було надано ОСОБА_4 можливості бачитися зі своїм сином йому не відомо, так як його довіритель запевняв, що така можливість буде надана.

Представник третьої особи Андрусік О.А. проти задоволення клопотання не заперечувала.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подане клопотання, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту винесення ухвали суду 11.06.2025 року, поведінка батька дитини ОСОБА_4 , з приводу заборони ОСОБА_1 бачитися з сином не змінилася та ОСОБА_1 жодного разу не отримала можливості побачити сина, хоча з того моменту пройшло більше ніж два місяці.

Факт невиконання ОСОБА_4 ухвали суду від 11.06.2025 року повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме численними зверненнями ОСОБА_1 до правоохоронних органів з приводу того, що ОСОБА_4 не дає їй можливості спілкуватися і бачитися з дитиною.

Під час судового засідання представник ОСОБА_4 адвокат Сорокопуд М.О. повідомив, що його довірителю відомо про існування такої ухвали, а також відомо про обов`язковість її виконання. Жодних доказів, які б підтверджували, що ухвала суду не виконується ОСОБА_4 з поважних причин його представником, адвокатом Сорокопудом М.О., надано не було.

Враховуючи обставини даної справи, тривалість невиконання ухвали суду про забезпечення позову, суд вважає за необхідне застосувати до відповідача за первісною позовною заявою та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 захід процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп.

Частиною 5 ст. 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 143, 144, 148, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача за первісною позовною заявою та відповідача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за невиконання ухвали про забезпечення позову задовольнити.

Застосувати до відповідача за первісною позовною заявою та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) захід процесуального примусу у виді штрафу у сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 28 серпня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович