Справа № 604/363/25
Провадження № 2/604/249/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Крупи А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Колцуняк Ю.В. звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , спадщину а заповітом він прийняв у встановленому законом порядку, іншим спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину є відповідач ОСОБА_2 . Спірний будинок не охоплений заповітом, у зв`язку із чим позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2025 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , в призначене судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у справі на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 15 квітня 1978 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області. Батьками є ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно копії заповіту від 12 жовтня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Підволочиської державної нотаріальної контори Кравець Т.В. 12 жовтня 2010 року і зареєстрованого в реєстрі за №2138, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження:

-належну йому на праві приватної власності 1/3 частку квартири з відповідною частиною добудови за №4 по АДРЕСА_2 та 1/3 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1587 га, яка розташована в с. Просівці на території Воробіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області заповів дочці ОСОБА_2 ;

-належні йому на праві приватної власності 2/3 частку квартири з відповідною частиною добудови за АДРЕСА_3 та 2/3 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1934 га, яка розташована в с. Просівці на території Воробіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області заповів сину ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31 січня 2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце смерті: село Просівці Підволочиського району Тернопільської області.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області ві 27 грудня 2023 року у справі №604/1234/23 було визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1934га, кадастровий номер № :05:001:0123, яка розташована за адресою: с. Просівці Тернопільський район Тернопільська область, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія відповідного рішення.

Згідно копії довідки Підволочиської селищної ради №550 від травня 2020 року, на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та шість місяців потому, разом з ним в житловому будинку АДРЕСА_4 ніхто не був зареєстрований.

З копії листа приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Коломійчука О.І. №5/02-14 від 13 лютого 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , а саме житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також нотаріусом встановлено, що 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Коломійчуком О.І. заведена спадкова справа №66/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подали діти померлого: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому нотаріусом з`ясовано що правові документи, які б підтверджували право власності померлого ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок відсутні, а право власності не зареєстроване. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не можлива. У зв`язку із наведеним позивачу запропоновано звернутись до суду.

Згідно інформації БТІ Підволочиського району №103 від 15 травня 2023 року, будинок, загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , у графі «Підстава виникнення права власності» зазначено «Свідоцтво про право власності не зареєстровано».

Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №104 від 11 березня 2025 року, виданої начальником БТІ Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , у графі «підстава виникнення права власності» вказано «право власності не зареєстровано».

З технічного паспорту виданого БТІ Підволочиського району Тернопільської області та експлікації приміщень до плану будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що загальна площа приміщень будинку становить 61,3 кв.м, з них: житлова 53,5 кв.м., допоміжна 7,8 кв.м.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняли. Також позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Коломійчука О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , однак у видачі такого свідоцтва, йому було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації.

Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивач отримати не може, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна. Крім того вбачається, що ще одним спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач ОСОБА_2 , яка позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, про що свідчить її заява.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду.

Оскільки ОСОБА_3 за час свого життя не оформив правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому на даний час позивач як спадкоємець за законом позбавлений можливості підтвердити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду.

Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.81, 89, 247, 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.328,392,1216,1218,1261,1268,1269,1270ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,3 кв.м, з них: житлова площа 53,5 кв.м., допоміжна площа 7,8 кв.м.,в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Б. Сташків