Справа № 738/1830/25
№ провадження 2-н/738/91/2025
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

26 серпня 2025 року м. Мена

Суддя Менського районного суду Чернігівської області Савченко О.А. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2025 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до статті 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суд, на виконання вимог частини 5 статті 165 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Як вбачається з довідки № /18-15/20 від 25.08.2025, виданої старостою Покровсько-Слобідського старостинського округу Менської міської ради Збиренко Марина Борисівна на території с. Покровське не зареєстрована і не проживає, а проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 з 13.08.2004 по теперішній час.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені ст. 161 ЦПК, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження.

Перелік вимог, визначених ч. 1 ст. 161 ЦПК, які можуть розглядатися в порядку наказного провадження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2, ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За змістом п. 3, 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначив, що ним було надано послугу з постачання електричної енергії ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 в період з 01.12.2023 по 31.05.2024 на загальну суму 337 грн. 04 коп, вартість якої боржником не сплачена.

Проте, до заяви не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, підписаного боржником, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості, а також будь яких інших документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була/є споживачем послуг електричної енергії за вказаною в заяві адресою.

Таким чином, із поданої заяви, з урахуванням інформації наданої старостою Покровсько-Слобідського старостинського округу, не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на вказане у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 165, 166, 167, 258 - 260, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення причин, що стали підставою для прийняття відповідного рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Савченко