Провадження № 2/205/5018/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 серпня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Федотова В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, яка надійшла до суду 20.05.2025 року.

25.08.2025 року суддею в порядку, передбаченому ст. 187 ЦПК України, отримано інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру щодо адреси реєстрації позивача та відповідача.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків з наступних підстав.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Всупереч зазначеного, позивачем до позову не надано доказів надсилання листом з описом вкладення на зареєстровану адресу відповідача по справі копій поданих до суду документів.

Окрім того, позивачем, на виконання вимог п.п. 2, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві не зазначено:

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін;

- щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також суддя звертає увагу позивача, що п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

У прохальній частині позову міститься вимога наступного змісту: «Прошу збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50% щомісячного доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття».

При цьому, позивач зазначає, що рішенням суду із відповідача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 860 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Разом з тим, частиною третьою статті 181 СК України передбачено виключне право саме отримувача аліментів визначати спосіб їх стягнення, зокрема: в твердій грошовій сумі чи в частці від доходу відповідача.

Однак, як вбачається з матеріалів позову, а також позовних вимог, позивачем неконкретизовано який саме спосіб стягнення аліментів нею обраний: в твердій грошовій сумі чи в частці від доходу відповідача.

За таких підстав, позивачці необхідно уточнити позовні вимоги, а саме визначити конкретний розмір частки від заробітку (доходу) відповідача або ж конкретну (фіксовану) тверду грошову суму аліментів, які вона просить суд стягувати із відповідача на її користь.

До того ж, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Слід зазначити, що зміна способу стягнення аліментів (ст. 181 ч. 3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами.

Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 415/4386/16-ц (постанова від 10.07.2019 року).

При зміні способу стягнення аліментів суд повинен вдаватися до кореляції суми аліментів, які стягувач отримував за одним способом стягнення та які отримуватиме у разі його зміни.

З огляду на вище зазначене, дана позовна заява не відповідає вимогам п. 4, 5, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позивач подала заяву із проханням збільшити розмір аліментів, але фактично просить змінити спосіб їх стягнення, з огляду на що їй необхідно визначити спосіб захисту своїх прав та інтересів (зміна способу стягнення аліментів чи збільшення або зменшення їх розміру) та конкретизувати свої позовні вимоги, вказати підстави для зміни розміру аліментів, передбачені ст. 192 СК України, або для зміни способу стягнення аліментів.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду позовну заяву в новій редакції, у якій виконати вимоги п.п. 2, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та конкретизувати прохальну частину позову, з урахуванням недоліків, зазначених у мотивувальній частині вказаної ухвали, а також надати суду докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу по справі копій поданих до суду документів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Частиною 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 1 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Федотова В.М.

.