Провадження № 6/512/14/25
"02" вересня 2025 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря Тімановського А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: приватний виконавець Парфьонов Георгій Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 представник заявника ТОВ ««Фінансова компанія «Укрфінстандарт», - Жевага К.В. звернулася до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №68253720 з ТОВ «Дінеро», у якій просить замінити стягувача на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Свої вимоги представник заявника мотивує тим, що відповідно до виконавчого напису №45590 вчиненого 16.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. здійснюється стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Стягнення заборгованості здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В.

03.04.2025 на підставі Договору про відступлення права вимоги №571-ФК-25 укладеного між ТОВ «Дінеро» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.

З огляду на вищевикладене, на підставі статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 442 ЦПК України, заявник просить суд замінити вибулого стягувача його правонаступником.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 08.08.2025 справу призначено до розгляду на 14.08.2025 (а.с.16).

У зв`язку з відсутністю у суду інформації про належне повідомлення сторін у справі слухання справи відкладено на 02.09.2025.

Матеріали справи містять відомості про повідомлення заявника, заінтересованих осіб про дату, час та місце розгляду справи через електронний кабінет системи «Електронний суд» (а.с.18, 19, 20, 21).

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 02.09.2025 не з`явилася, повідомлялася належним чином, до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти про те що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.17).

Також, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання».

Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення боржника про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зважаючи на положення статті 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені представником заявника підстави для заміни сторони (стягувача) у виконавчому листі, суд дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №8253720 від 20.01.2022 у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. перебуває на примусовому виконанні виконавчий напис №45590 виданий 16.12.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» загальна сума заборгованості в розмірі 10008,00 грн. (а.с. 10 на звороті).

З виконавчого напису приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Бригіди В.О. №45590 від 16.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №AG0960810 від 29.08.2019 укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» загальна сума стягнення складає 10008,00 грн. грн. (а.с.11).

В матеріалах справи міститься копія договору відступлення прав вимоги №571/ФК-25 від 03.04.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ТОВ «Дінеро» про відступлення права вимоги (а.с.6-8).

Як вбачається з пункту 2.1. на умовах, встановлених цим Договором, Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту фінансування за таке відступлення на умовах визначених договором (а.с.6).

Згідно платіжної інструкції №3260 від 03.04.2025 вбачається, що платник «ФК «Укрфінстандарт» перерахував кошти ТОВ «ФК «Дінеро» в сумі 786341,87 за договором факторингу №571/ФК-25 від 03.04.2025 (а.с.9).

З витягу з реєстру боржників вбачається, що право грошової вимоги за кредитом №AG0960810 перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (а.с.9 на звороті).

Матеріали справи містять відомості Укрпошти про надсилання поштової кореспонденції боржнику (а.с.12).

Крім того, матеріали справи містять відомості про надсилання документів до електронного кабінету в системі ЄСІТС заінтересованим особам по справі (а.с.13, 14).

З урахуванням наведеного, суд констатує, що до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Згідно із статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Відповідно до правового висновку, висловленого в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року в справі № 916/2286/16 та постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 уточнила зміст правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, зазначивши, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

Тому, заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (пункти 6.9-6.12, 6.15).

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 роз`яснила, що кредитор може уступити своє право вимоги правонаступнику, який не є стороною відкритого виконавчого провадження, на підставі правочину, який не залежить від факту відкритого виконавчого провадження. Разом з тим, до моменту прийняття судового рішення про заміну первинного кредитора його правонаступником у відкритому виконавчому провадженні процесуальне правонаступництво не відбувається.

Відтак, суд констатує, що особа, яка вважає себе правонаступником стягувача і бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні стягувачу, може заявити про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони, є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає до задоволення, та вважає за можливе змінити стягувача ТОВ «Дінеро» на правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №45590 вчиненого 16.12.2021 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, яким є Бригіда В.О. про стягнення боргу з боржника яким є ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 516 ЦК України, ст. 18, 55, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: приватний виконавець Парфьонов Георгій Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №45590 вчиненого 16.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, яким є Бригіда Володимир Олександрович про стягнення боргу з боржника яким є ОСОБА_1 .

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю. Брюховецький