Справа № 344/5260/25
Провадження № 2/344/2647/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20 409,96 грн., стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий кредит звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20 409,96 грн., стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 13.09.2023 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 13.09.2023-100000304.

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 13 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13.09.2023, строком на 42 днів. Відповідно до договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 13.09.2023-100000304 від 13.09.2023 р (надалі «Договір») Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту - 13/09/2023; Сума Кредиту: 13 000 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит - 42 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 24.10.2023; Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі "черговий період"). Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У Позичальника та Кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту.

Відповідно до Договору від 13.09.2023 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 13 000 грн. строком на 42 дні, ОСОБА_1 13.09.2023 отримано кредитні кошти у розмірі 13 000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 24.10.2023, утворилась заборгованість у розмірі 20 409,96 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13 000 грн., по процентам в розмірі 5 459,96 грн., по комісії в розмірі 1 950 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр» (а.с.1-8).

28.03.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі (а.с.30).

29.05.2025 представником відповідача адвокатом Зачепіло З.Я. подано клопотання про відкладення судового засідання, для ознайомлення з матеріалами справи (а.с.37).

04.06.2025 року представником відповідача адвокатом Зачепіло З.Я. також подано клопотання про відкладення судового засідання (а.с.43).

12.06.2025 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач з позовом погоджується частково, не заперечує щодо повернення тіла кредиту у розмірі 13 000 грн, та відсотків у розмірі 4058,86 грн, в іншій частині позовних вимог просить відмовити. Відзив мотивує тим, що ОСОБА_1 є особою, яка бере участь у бойових діях, керуючись законом Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, просить здійснити оплату за кредитними договорами, шляхом виплати суми основного боргу (тіло кредиту) та списати нараховані відсотки. Відповідач не погоджується з нарахованими відсотками, вважає, що такі були нараховані поза терміном дії кредитного договору. Щодо комісії за надання кредиту у розмірі 1 950 грн., відповідач зазначає, що така підлягає списанню, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Сторона відповідача зазначає, що позивачем не надано доказів перерахування відповідачу кредитних коштів, виписки по рахунку, інших первинних документів,які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості (а.с.44-47).

24.06.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, позовні вимоги просять задоволити, мотивуючи тим, що відповідно до документів, що були надані стороню відповідача вбачається, що ОСОБА_1 проходить службу в поліції і йому присвоєно спеціальне звання поліції, у зв`язку з чим положення закону Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей не може до нього застосовуватись, а відсотки нараховуються згідно договору, оскільки відповідач не підтвердив свій статус військовослужбовця належними доказами.

Щодо надання первинних банківських документів представник позивача зазначає, що Товаритсво не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність, а тому не передбачено надання первинних банківських документів, вважає, що відсотки нараховані правильно, а квитанція про перерахування коштів позичальнику є первинним платіжним документом у розумінні Закону України Про платіжні послуги, а відтак належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу (а.с.56-69).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився подав заяву про проведення засідання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.09.2023 року відповідач ОСОБА_1 погодив пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти), відповідно до пункту 1.1 якої, дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) є пропозицією ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (в подальшому Кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст.634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст.633 Цивільного кодексу України .

Згідно пункту 1.12. вид фінансових послуг, що надаються Кредитодавцем Позичальнику: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Пункт 1.13. порядок дій фінансової установи в разі невиконання позичальником обов`язків згідно з договором п р о споживчий кредит Товариство діятиме у порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема, Товариство має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до пункту 3.1. за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію.

Згідно пунктів 3.3. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума Кредиту, строк, на який надається Кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування Кредитом (Проценти), графік платежів встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту: фінансовий кредит (а.с.18-зворот -21).

Відповідно до заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №13.09.2023-100000304 (кредитної лінії) та умов кредитного договору № 13.09.2023-100000304 від 13.09.2023 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 13.09.2023; сума кредиту: 13 000 грн.; строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 24.10.2023;. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У Позичальника та Кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту

Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку

Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія") 15% від суми Кредиту та дорівнює 1950 грн. 00 коп. Розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Неустойка: 130 грн. 00 коп. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Зазначені документи підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором.(а.с.22-23).

Вказані вище умови також підтверджені паспортом споживчого кредиту, який також підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором (а.с.24-25).

Згідно квитанції від 13.09.2023 року ТОВ «Споживчий кредит» надано ОСОБА_1 кредит у сумі 13 000 грн. шляхом зарахування коштів на його банківську картку (а.с.14).

Відповідно до довідки розрахунку за кредитним договором № 13.09.2023-100000304 від 13.09.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 20 409,96 грн., з яких 13 000 грн. - основний борг, 5 459,96 грн. - проценти; 1 950 - комісія (а.с.13).

Статтею 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис`за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію`передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Зі змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст. 549, 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 ЦК України.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.

Аналізуючи умови договору ТОВ «Споживчий центр» суд зазначає, що розмір нарахованих відсотків у межах такого мав би становити 5460 грн. З 13.09.2023 року (дати укладення договору) до 24.10.2023 року (42 дні) х підлягає стягненню 1% х 13 000 грн. = 5460 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» сфера дії цього Закону поширюються на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.

З наведеної норми вбачається, що сфера дії Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення. Судом встановлено, що відповідач у перід часу з 17.11.2022 по 31.12.2022 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.51); з 02.06.2024 по 28.10.2024 в складі зведеного загону ГУНП в Івано-Франківській області відряджений до Зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області під умовним найменуванням Скеля, з метою організації взаємодії Національної поліції України з ДПС України під час виконання бойових завдань, із забезпечення дотритримання режиму державного кордону України, участі згідно із законодавством України органів та підрозділів поліції в захисті державного суверенітету України та її територіальної цілісності, а також для відсічі збройної агресії російської федереції проти України, виконання завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення правового режиму воєнного стану (а.с.52).

Разом з тим, доказів того, що відповідач ОСОБА_1 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України у період нарахування відсотків за кредитним договором з 13.09.2023 року по 24.10.2023 року суду не надано.

З урахуванням позовних вимог та принципу диспозитивності, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розімірі 13 000 грн., заборгованість за процентами - в розмірі 5 459,96 грн.

Крім того, кредитний договір № 13.09.2023-100000304 від 13.09.2023 року передбачає сплату комісії. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 1950 грн. 00 коп. Приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту.

Посилання відповідача на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не береться судом до уваги, оскільки такий стосується неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання за договором, правова природа комісії інша.

Умови кредитного договору, якими визначено права споживача, є зрозумілими та не дають підстав для висновку, що комісія за надання кредиту може передбачати плату за інші послуги, які банк зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови. Таким чином сума комісії у розмірі 1 950 грн. за надання кредиту підлягає стягненню з відповідача.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, на підставі статей 525, 527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з Відповідача слід стягнути на користь Позивача понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20 409,96 грн., стягнення судових витрат, - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № 13.09.2023-100000304 від 13.09.2023 року в сумі 20 409 (двадцять тисяч чотириста дев`ять) грн. 96 коп., з яких 13 000 грн. - основний борг, 5 459,96 грн. - проценти; 1 950 - комісія.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, - витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 13.08.2025 року.

Суддя Пастернак І.А.