Справа № 307/1907/25
Провадження № 2/302/415/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2025 року селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі
головуючого судді Повідайчика О.І.
за участі секретаря судового засідання Куруц В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 12 серпня 1898 року вона уклала шлюб з відповідачем, спільне життя з якою не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї неможливо та суперечить інтересам позивачки та відповідача.
Ухвалою суду Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте в позовній заяві позивачка просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити за наведеними у позові підставами.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив проти позову ОСОБА_1 на адресу суду відповідачем не подано, жодних заперечень проти позовних вимог суду не представлено.
Відповідно до положень ст.281, ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди сторони позивача, суд постановив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який 12 серпня 1989 року був зареєстрований у м. Тячеві райвідділом ЗАГСу Закарпатській області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 52 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 12.08.1989. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище дружин « ОСОБА_4 » змінено на прізвище « ОСОБА_5 ».
Подружні стосунки між сторонами припинені з причини розбіжності характерів та поглядів на життя, через відсутність взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного та припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з цим позовом про розірвання шлюбу.
Частинами 3 і 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Положеннями ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду.
Згідно ст.111 СК України суд вживає заходи до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивачка уважає за неможливе продовжувати шлюбні відносини, а з боку відповідача заперечень не надоходило, тому суд не може зобов`язати їх до примирення.
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Суд уважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Підстав до збереження шлюбу судом не встановлено та відповідачем в судовому засіданні не доведено.
Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу може мати ознаки примушення її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, беручи до уваги відсутність відзиву (заперечень проти позову) відповідача ОСОБА_2 , суд висновує, що шлюб між сторонами не може бути збережений. Суд доходить висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи положення ст. 133 і 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. за пред`явлення до суду позову немайнового характеру, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення до суду позовних вимог, відповідно до положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи, про що до матеріалів додано копію довідки до акту огляду МСЕК від 28.01.2021.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 9, 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 12 серпня 1989 року м. Тячів райвідділом ЗАГСу Закарпатської області, актовий запис № 52 від 12 серпня 1989 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , розірвати.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі - 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Міжгірським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено 02.09.2025.

Головуючий суддя О. І. Повідайчик