Справа № 383/661/25
Номер провадження 2/383/383/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

при секретарі судового засідання Могиленко В.М.,

за участю:

представника позивача Панас В.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (далі - КНП КОР «КОЦЕМД МК») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 30.07.2023 року о 13 год. 00 хв. рухаючись по вулиці Кільцева дорога у місті Києві керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, при перестроюванні не впевнився в безпечності, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Citroen Jamper», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись та здійснив з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.3 ПДР України. ОСОБА_1 постановою Святошинського районного суду міста Києва від 04.10.2023 року по справі №759/14802/23 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Власником автомобіля «Citroen Jamper», д.н.з. НОМЕР_2 є КНП КОР «КОЦЕМД МК».

На час пригоди цивільно-правова відповідальність автомобіля Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (далі - ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ») за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

14.08.2023 року ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 48837 грн. 64 коп. на користь КНП КОР «КОЦЕМД МК».

13.05.2025 року ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 23400 грн. 79 коп. на користь КНП КОР «КОЦЕМД МК».

Між КНП КОР «КОЦЕМД МК» та ФОП ОСОБА_3 укладено договір №Т-15062023 від 15.06.2023 року про надання послуг з оцінки рухомого майна на підставі якого було проведено звіт із визначення матеріального збитку, вартість проведення якого склала 4950 грн., що підтверджується актом №3-00000056 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Відповідно до звіту №3567 про оцінку КТЗ Citroen Jamper д.н. НОМЕР_2 від 14.08.2023 року, значення коефіцієнту фізичного зносу становить 0,40, вартість відновлювального ремонту КТЗ становить (без врахування коефіцієнту фізичного зносу) 92105 грн. 81 коп., вартість матеріального збитку становить (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу) 72238 грн. 43 коп.

КНП КОР «КОЦЕМД МК» понесено витрати на ремонт автомобіля Citroen Jamper НОМЕР_2 на суму 92104 грн. 88 коп.

Таким чином, попри відшкодування страхової компанії, станом на дату подання позовної заяви, відповідач не відшкодував завдані збитки при ДТП, а саме: суму за проведення оцінки завданих збитків при ДТП та витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу коефіцієнт фізичного зносу.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить стягнути з ОСОБА_1 витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в частині зносу у розмірі 19866 грн. 45 коп. (92104,88 72238,43 = 19866,45 грн.) та витрати на здійснення незалежної оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 4950 грн. 00 коп.

18.06.2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №215439963, яким було виплачено лише вартість матеріального збитку у розмірі 72238,43 грн. Позивачем не вжито належних та відповідних заходів щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» вартості відновлювального ремонту, а зважаючи на вже частково проведену оплату різниці коштів у розмірі 19867,38 грн. (а.с.97-100).

04.08.2025 року представник позивача ОСОБА_4 подала додаткові пояснення у справі, згідно яких Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», без узгодження з позивачем, було здійсненне страхове відшкодування у розмірі 48837,64 грн. Позивач не погодився із виплаченою сумою та замовив звіт №3567 про оцінку КТЗ Citroen Jamper д.н.з НОМЕР_2 від 14.08.2023 року, який у подальшому був використаний для формування очікуваної вартості, оскільки у позивача відсутні особи, які мають достатні компетенції для її формування та необхідне програмне забезпечення. Отриманий звіт став підставою для коректного визначення очікуваної вартості закупівлі та обґрунтування вимоги до страхової компанії щодо доплати, яку в подальшому було здійснено (а.с.120-121).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.69-70).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11.06.2025 року задоволено заяву представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с.82-83).

Ухвалами Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.06.2025 року, 04.08.2025 року задоволено заяву відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.107-108, 156-157).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.08.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про залучення третьої особи. Цією ж ухвалою частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.158-159).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Необхідність у проведенні оцінки автомобіля та вартості збитку і відновлювального ремонту виникла через незгоду позивача з виплаченою сумою страхового відшкодування. Сума страхового відшкодування позивачем зі страховиком не узгоджувалась.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що стягнення з нього на користь позивача різниці між отриманим позивачем страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу буде поліпшенням стану пошкодженої речі у порівнянні із тим, що існував до ДТП.

В судове засідання, призначене на 27.08.2025 року відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки на його електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.168).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З постанови Святошинського районного суду міста Києва від 04.10.2023 року по справі №759/14802/23 судом встановлено, що ОСОБА_1 30.07.2023 року о 13 год. 00 хв. рухаючись по вулиці Кільцева дорога у місті Києві керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, при перестроюванні не впевнився в безпечності, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Citroen Jamper», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись та здійснив з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.3 ПДР України. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.8-9).

Власником автомобіля «Citroen Jamper», д.н.з. НОМЕР_2 є КНП КОР «КОЦЕМД МК» (а.с.10).

На час пригоди цивільно-правова відповідальність власника (водія) автомобіля Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з перевірки чинності полісу внутрішнього страхування №215439963 від 16.05.2025 (а.с.11-12).

ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснило переведення Комунальному некомерційному підприємству Київської обласної ради «Київський обласний центр медичної допомоги та медицини катастроф» страхової виплати в сумі 48837 грн. 64 коп. за актом №109.01970623-1 від 11.08.2023 без ПДВ, що підтверджується копією платіжної інструкції №40524419 від 14.08.2023 року (а.с.13, 183).

Комунальному некомерційному підприємству Київської обласної ради «Київський обласний центр медичної допомоги та медицини катастроф» не погоджуючись із сумою страхової виплати замовило у ФОП ОСОБА_3 послугу оцінки рухомого майна, що підтверджується копією договору від 15.06.2023 року (а.с.15-21), пунктом 4.3 якого сторони встановили, що оплата послуг здійснюється замовником протягом семи робочих днів з дня підписання Сторонами акту здачі-приймання робіт (надання послуг) в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця. Згідно акту №з-00000056 сторони склали його про те, що виконавцем були проведені роботи за вказаним договором, а саме визначення вартості матеріального збитку КТЗ Citroen Jamper НОМЕР_2 (а.с.22). Доказів оплати Комунальним некомерційним підприємством Київської обласної ради «Київський обласний центр медичної допомоги та медицини катастроф» наданих послуг з оцінки «Citroen Jamper», д.н.з. НОМЕР_2 позивач суду не надав.

Згідно звіту №3567 про оцінку КТЗ Citroen Jamper держномер НОМЕР_2 від 14.08.2023 року вартість матеріального збитку завданий власнику КТЗ Citroen Jamper НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 72238 грн. 43 коп. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Citroen Jamper держномер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 92105 грн. 81 коп. З пункту 3.5 висновку також вбачається, що вартість відновлювального ремонту КТЗ Citroen Jamper держномер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні складає 72238 грн. 43 коп. (а.с.23-44).

Отже понесені позивачем витрати на ремонт Citroen Jamper НОМЕР_2 , що не покриті страховою виплатою, складають 19866 грн. 45 коп. (92104,88 72238,43 = 19866,45 грн.).

Позивач звернувся з вимогою від 15.05.2025 року до відповідача про здійснення доплати витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в частині зносу у розмірі 19866 грн. 45 коп. (92104,88 72238,43 = 19866,45 грн.) та витрати на здійснення незалежної оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 4950 грн. 00 коп.(а.с.57-58), у задоволенні якої відповідачем було відмовлено (а.с.60-61).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно пункту 69 частини 1 статті 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон №1909-IX від 18.11.2021 року) страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), чинним на час виникнення спору, та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Згідно статті 36-1 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

Отже, суд приходить до висновку, що вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому на користь позивача підлягає стягненню відшкодування саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим страховиком відшкодуванням.

Вказане узгоджується з наступними правовими позиціями Верховного Суду.

Так, у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17, провадження № 61-26508св18, від 07 лютого 2019 року у справі № 645/3746/16, провадження № 61-31661св18, зазначено, що згідно зі статтями 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна. Суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про визначення розміру майнової відповідальності у сумі 310 430,64 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , оскільки такий розмір визначено до вимог законодавства, оскільки згідно з обставинам справи автомобіль не є фізично знищеним, а позивач заявляв вимоги про відшкодування завданої матеріальної шкоди у зв`язку з відновленням автомобіля.

У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, провадження № 61-10010св20, зазначено, що відмовивши у позові в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою ОСОБА_1 страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Отже, саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15, провадження № 61-38365св18, зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц, провадження 61-1819св17, зазначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, суд апеляційної інстанції правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, провадження № 61-34581св18, зазначено, що якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Отже, суд першої інстанції, задовольнивши позов, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 137 845,36 грн, як різниці між сумою вартості відновлювального ремонту та страховою виплатою, здійсненою в межах ліміту відповідальності (із розрахунку 237 345,36 - 99 500,00 грн).

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 363/218/16-ц, провадження № 61-9547св18, зазначено, що фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна, так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (відновлювальний ремонт транспортного засобу).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, ОСОБА_1 як особа, яка винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити КНП КОР «КОЦЕМД МК» різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, а саме витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в частині зносу, з огляду на що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Однак позивач не довів понесення ним витрат в сумі 4950 грн. 00 коп. на послуги оцінки рухомого майна за договором від 15.06.2023 року (а.с.15-21), пунктом 4.3 якого сторони встановили, що оплата послуг здійснюється замовником протягом семи робочих днів з дня підписання Сторонами акту здачі-приймання робіт (надання послуг) в національній валюті у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця, оскільки позивач не надав доказів оплати наданих послуг, з огляду на що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо стягнення з нього різниці між отриманим позивачем страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахуванням фізичного зносу транспортного засобу як поліпшенням стану пошкодженої речі у порівнянні із тим, що існував до ДТП, оскільки така позиціє суперечить принципу повноти відшкодування спричиненої шкоди, адже саме через дії відповідача позивач поніс витрати на відновлення свого майна для безпечної експлуатації.

Також, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 19866 (дев`ятнадцять тисяч вісімот шістдесят шість) грн. 45 коп. витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в частині зносу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», , місцезнаходження: вул. Воздвиженська, 7, смт. Красятичі, Київська область, п.і. 07053.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника подаків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 01.09.2025 року.

Суддя В.В. Бондаренко