КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7093/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_2 , Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради, скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо реєстрації права власності на будинок), скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію земельної ділянки, відновлення меж земельної ділянки, визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання Департаменту земельних ресурсів привести у відповідність земельну документацію за земельними ділянками, визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року, ухваленого під головуванням судді Маркєлової В.М.,-

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Після зміни предмету позову ОСОБА_1 просив: визнати неправомірним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: № 55127876 від 13 листопада 2020 року) щодо реєстрації права власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) за ОСОБА_2 з одночасним припиненням за нею права власності; визнати право постійного користування ОСОБА_1 на земельну ділянку з обліковим кодом 90:271:006 (за даними міського земельного кадастру м. Києва) за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі усієї її площі (1108, 12 кв.м.) встановленою технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 код - 02.01 - для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована у АДРЕСА_2 у відповідності до частки власності до частки права власності ОСОБА_3 у нерухомому майні (будинку), розташованому на цих земельних ділянках, згідно договору купівлі-продажу від 09 квітня 2005 року (частка позивача складає 1/2 будинку, розташованому на вказаній земельній ділянці за вказаною адресою); зобов`язати Київську міську раду виправити помилки, зазначені у додатку «Перелік до Рішення Київської міської ради № 364/6580 від 06 жовтня 2011 року «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Дарницькому районі м. Києва», які полягають у незазначенні облікового коду 90:271:008. Пункт 11 додатку до рішення Київської міської ради № 364/6580 від 06 жовтня 2011 року повинен мати наступний змісті (з виправленими помилками): 11, 90:271:006, витяги № 2 та № 4 з ПГК № 11 за 1986-1988 року, П-8144, ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , 0,05, передається у спільну часткову власність. 11.1, 90:271:008, витяги № 2 та № 4 з ПГК № 11 за 1986-1988 роки, П-8144, ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , 0,05, передається у спільну часткову власність; зобов`язати Головне управління Держгеодастру у місті Києві та Київській області (правонаступник Головного управління Держгеокадастру у місті Києві) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :90:271:0003 та присвоєний їй кадастровий номер, яку утворено відповідно до рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Березанському районі Головного управління Держгаокадастру у Миколаївській області (правонаступник - Головне управління Держгеокадатстру у Миколаївській області) про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки загальною площею 0, 1 га, кадастровий номер :90:271:0003, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з причини порушення порядку та правил державної реєстрації земельних ділянок, відсутності підтверджуючих документів на погодження меж земельної ділянки, відсутності рішення органу місцевого самоврядування про присвоєння поштової адреси даній земельній ділянці шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки, скасування запису у поземельній книзі та закриття поземельної книги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку до нього перейшло відповідно і право користування на земельну ділянку (код ділянки 90:271:006) площею 1 108, 12 кв. м., що знаходилася в користуванні у попереднього власника 1/2 частини житлового будинку.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є власником іншої 1/2 частини будинку, відтак, до неї перейшло право користування земельною ділянкою площею 458, 14 кв.м, (код ділянки 90:271:008).

Рішенням Київської міської ради № 364/6580 від 06 жовтня 2011 року ОСОБА_2 та позивачу передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд загальною площею 0, 10 га в рівних частинах.

Вказане рішення не реалізоване через некоректне відображення відомостей про земельні ділянки, за рахунок яких проводилась приватизація.

Позивач вважає, що землекористувачем земельної ділянки з кодом 90:271:006 площею 1 108,12 кв.м. по АДРЕСА_2 поряд з ОСОБА_1 було безпідставно визначено ОСОБА_2 .

Землекористувачем земельної ділянки № 90 :271:008 площею 458, 14 кв.м. по АДРЕСА_2 поряд з ОСОБА_2 безпідставно визначено позивача.

Позивач вказує, що на момент укладення договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку межі земельної ділянки були встановлені та погоджені.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що через некоректне зазначення у витягах з бази даних земельного кадастру відомостей про землекористувачів, рішенням Київради про виділення ОСОБА_2 5 соток земельної ділянки фактично безпідставно збільшено розмір земельної ділянки, яка знаходилася в користуванні ОСОБА_2 за рахунок земельної ділянки, що перебувала в користуванні позивача.

Позивач звертався до Департаменту земельних ресурсів та Київської міської ради із заявами про приведення відомостей про земельні ділянки у відповідність до документації, меж 1994 року та ст. 120 Земельного кодексу України. Вказані заяви не вирішені.

Поділ житлового будинку в натурі співвласниками не здійснювався.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року названий позов задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: № 55127876 від 13 листопада 2020 року) щодо реєстрації права власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) за ОСОБА_2 з одночасним припиненням за нею права власності, зареєстрованого на підставі цього рішення нотаріуса.

Зобов`язаноГоловне управління Держгеодастру у місті Києві та Київській області (правонаступник Головного управління Держгеокадастру у місті Києві) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :90:271:0003, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнутоз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2 381 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення суду про відмову в позові.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та його представник заперечили щодо доводів апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Рішення суду в частині вимог щодо визнання права постійного користування позивача на земельну ділянку з обліковим кодом 90:271:006 та щодо зобов`язання Київської міської ради виправити помилки, зазначені у додатку «Перелік до Рішення Київської міської ради № 364/6580 від 06 жовтня 2011 року «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Дарницькому районі м. Києва», не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності порушення права позивача як співвласника будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 на участь в його поділі в натурі внаслідок реєстрації ОСОБА_2 права власності об`єкта нерухомості.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що власниками житлового будинку АДРЕСА_2 були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які мали в користуванні різні за площею розміри земельних ділянок.

Площа земельної ділянки ОСОБА_5 становила 1 108, 70 кв.м., а частина ОСОБА_4 - 449, 19 кв. м.

Згідно наказу № 340-а ОСОБА_6 «Бортничі» від 29 квітня 1976 року: «Згідно поданої заяви проживаючого гр. ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , закріпити земельну ділянку площею 0, 11 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 , згідно контрольного заміру».

Після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_9 .

10 травня 1994 року ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (як суміжним землекористувачем) підписано акти встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки в натурі згідно паркану, яка розділяла їх земельні ділянки.

В Державному земельному кадастрі зареєстровано за ОСОБА_9 (код ділянки 90:271:006) розміром 1108, 12 кв.м., за ОСОБА_4 (код ділянки 90:271:008) розміром 458,14 кв.м.

Після смертіОСОБА_9 спадщину прийняв син ОСОБА_5

09 квітня 2005 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку до нього перейшло відповідно і право користування на земельну ділянку (код ділянки 90:271:006) площею 1 108, 12 кв. м., що знаходилася в користуванні у попереднього власника 1/2 частини житлового будинку.

ОСОБА_2 є власником іншої 1/2 частини будинку, відтак, до неї перейшло право користування земельною ділянкою площею 458, 14 кв.м, (код ділянки 90:271:008).

Рішенням Київської міської ради № 364/6580 від 06 жовтня 2011 року ОСОБА_2 та позивачу передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд загальною площею 0, 10 га в рівних частинах.

До Головного управління земельних ресурсів КМДА подано заяву про внесення змін до назви землекористувачів в базу даних земельного кадастру та технічний звіт по ділянці з обліковими номерами № 90:271:006 та № 90:271:008, якими користувалися ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Листом від 06 червня 2014 року Департаментом земельних ресурсів повідомлено, що зміни до міського земельного кадастру внесені на підставі звернення та документів, які підтверджують право власності на житловий будинок, розташованого на земельній ділянці.

Позивач вважає, що Київською міською радою безпідставно визначено ОСОБА_2 землекористувачем земельної ділянки з кодом 90:271:006 площею 1 108, 12 кв.м. по АДРЕСА_2 поряд з ОСОБА_1 .

ОСОБА_10 безпідставно визначеноземлекористувачем земельної ділянки № 90:271:008 площею 458, 14 кв.м. по АДРЕСА_2 поряд з ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що на момент укладення договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку межі земельної ділянки були встановлені та погоджені.

Подані заяви до Департаменту земельних ресурсів та Київської міської ради про приведення відомостей про земельні ділянки у відповідність до документації, меж 1994 року та ст. 120 Земельного кодексу України, не вирішені та не розглянуті.

Поділ житлового будинку в натурі співвласниками не здійснювався.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що через некоректне зазначення у витягах з бази даних земельного кадастру відомостей про землекористувачів, рішенням Київради про виділення ОСОБА_2 5 соток земельної ділянки фактично безпідставно збільшено розмір земельної ділянки, яка знаходилася в користуванні ОСОБА_2 за рахунок земельної ділянки, що перебувала в користуванні позивача.

09 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. проведено державну реєстрацію права власності на 1/2 частинку будинку, що належала ОСОБА_2 , виділивши її в окремий об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. протиправно проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виділу 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;

13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

За п. 40 порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року№ 1127 встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим порядком.

Згідно п. 54 для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу, подається:

- документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Відповідно до ст.367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За п. 2.5. інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, при підготовці документів про поділ нерухомого майна суб`єкти господарювання проводять такі дії:

- уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об`єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально.

Так, на момент державної реєстрації ОСОБА_2 права власності земельної ділянки, порядок реєстрації визначено положеннями ст. 79-1 ЗК України, ст. ст. 9, 24, 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п. 107-111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 та Тимчасовим порядком взаємодії між державними кадастровими реєстраторами територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2020 року № 455.

За п. 110 Порядку від 17 жовтня 2012 року № 1051 та ч. 4 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (у редакції чинній на момент державної реєстрації спірної земельної ділянки) для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява (у паперовій або електронній формі) про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації), у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій»;

3) електронний документ.

Згідно п. 3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи. Такий кадастровий номер є чинним з моменту його присвоєння.

Так, ОСОБА_2 є власником 1/2 частини будинку, АДРЕСА_1 . на підставі укладеного договору міни серії АВЕ № 317975 від 03 листопада 1999 року. Після укладення вказаного договору до ОСОБА_2 перейшло право користування земельною ділянкою (на якій розташований будинок) площею 458, 14 кв.м, (код ділянки 90:271:008).

Враховуючи, що для здійснення державної реєстрації до відділу у Березанському районі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_2 подано необхідну технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, а також документи, які відповідають вимогам законодавства та підтверджують відсутність знаходження в заявлених межах іншої земельної ділянки, 29 січня 2021 року за відповідачем правомірно зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :90:271:0003.

09 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. правомірно проведено державну реєстрацію права власності на 1/2 частинку будинку на підставі наданого: договору серія та номер: 3994, виданого 03 листопада 1999 року державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О; довідки серія та номер: 558-10/20/2, виданої 23 жовтня 2020 року ФОП ОСОБА_11 ; висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 558-10/20/1 від 23 жовтня 2020 року, виданого ФОП ОСОБА_11 ; технічного паспорту, серія та номер: бн, виданий 23 жовтня 2020 року, видавник: ФОП ОСОБА_11 .

Так, рішенням Київської міської ради № 364/6580 від 06 жовтня 2011 року ОСОБА_2 та позивачу передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд загальною площею 0, 10 га в рівних частинах.

Вказане рішення позивачем не оскаржено та в судовому порядку не скасовано, відтак, воно є обов`язковим до виконання.

Крім того, колегією суддів встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 753/23240/18 визначено порядок користування земельною ділянкою площею 0, 10 га, розташованою за адресою АДРЕСА_2 між позивачем та ОСОБА_2 відповідно до їх часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , запропонованим у висновку експерта за результатами проведеної додаткової судової земельно-технічної експертизи № 21044/18-41 від 26 жовтня 2018 року. Виділено позивачу для обслуговування належних йому будівель в користування земельну ділянку площею 0, 05 га у встановлених цією постановою межах, виділено ОСОБА_2 для обслуговування належних їй будівель в користування земельну ділянку площею 0, 05 га у встановлених цією постановою межах. Постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 753/23240/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, колегія суддів вважає недоведеним факт порушення прав ОСОБА_1 , як власника нерухомого майна, внаслідок проведення ОСОБА_2 державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :90:271:0003 та права власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Рішення суду в частині вимог щодо визнання права постійного користування позивача на земельну ділянку з обліковим кодом 90:271:006 та щодо зобов`язання Київської міської ради виправити помилки, зазначені у додатку «Перелік до Рішення Київської міської ради № 364/6580 від 06 жовтня 2011 року «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Дарницькому районі м. Києва», не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 01 листопада 2024 року в частині задоволених позовних вимог ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволені позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 572 грн 40 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року в частині задоволених позовних вимог скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення суду про відмову в позові.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 572 грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 01 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко