печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7499/17-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судового засідання - Фаренюку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за скаргою представника АТ КБ «Приватбанк» Бауліної В.О. на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року представник АТ КБ «Приватбанк» Бауліна В.О. звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

У обґрунтування скарги вказано, що на примусовому виконанні Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2017 про забезпечення позову у справі №757/7499/17-ц.

ВП № НОМЕР_1 відкрито 29.04.2019 постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Левицькою А.С.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню.

06.05.2020 року АТ КБ «Приватбанк» засобами поштового зв`язку направив на адресу Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про закінчення ВП № НОМЕР_1.

Відповідна заява обґрунтована належним чином підтвердженими обставинами припинення зобов`язань АТ КБ «Приватбанк» за договорами, укладеними з CAMERIN INVESTMENTS LLP, SUNNEX INVESTMENTS LLP, TAMPLEMON INVESTMENTS LLP, BERLINI COMMERCIAL LLP, LUMIL INVESTMENTS LLP, SOFINAM INVESTMENTS LLP, що свідчить про фактичне повне виконання обов`язків, встановлених для АТ КБ «Приватбанк» ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2017 про забезпечення позову у справі № 757/7499/17-ц, а відтак, і наявність підстав для закінчення ВП № НОМЕР_1 відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, станом на даний час заява АТ КБ «Приватбанк» не розглянута, ВП № НОМЕР_1 не закінчено, що свідчить про протиправну бездіяльність державного виконавця.

На підставі викладеного просила суд, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицької А.С. під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2017 про забезпечення позову у справі № 757/7499/17-ц, яка полягає у невинесенні державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицьку А.С. винести постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2017 про забезпечення позову у справі № 757/7499/17-ц на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника., подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника АТ КБ «Приватбанк», скаргу підтримав, просив задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив розглядати скаргу у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2017 про забезпечення позову у справі №757/7499/17-ц.

ВП № НОМЕР_1 відкрито 29.04.2019 постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Левицькою А.С.

06.05.2020 року АТ КБ «Приватбанк» засобами поштового зв`язку направив на адресу Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про закінчення ВП № НОМЕР_1.

Відповідна заява обґрунтована належним чином підтвердженими обставинами припинення зобов`язань АТ КБ «Приватбанк» за договорами, укладеними з CAMERIN INVESTMENTS LLP, SUNNEX INVESTMENTS LLP, TAMPLEMON INVESTMENTS LLP, BERLINI COMMERCIAL LLP, LUMIL INVESTMENTS LLP, SOFINAM INVESTMENTS LLP, що свідчить про фактичне повне виконання обов`язків, встановлених для АТ КБ «Приватбанк» ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2017 про забезпечення позову у справі № 757/7499/17-ц, а відтак, і наявність підстав для закінчення ВП № НОМЕР_1 відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом не встановлено порушень під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицької А.С., а тому вимоги скарги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись: ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-449, 451, 452 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги представника АТ КБ «Приватбанк» Бауліної В.О. на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.08.2025 року.

Суддя О.М. Соколов