Провадження № 2/201/314/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 серпня 2025 року місто Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Демидова С.О., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеси) про встановлення факту народження,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2025 року заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду з заявою, про встановлення факту народження особи, в якій вказували, що з 05 квітня 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, АР Крим (тимчасово окупована територія України) у них народився син ОСОБА_3 . При народженні дитини батькам видали медичні документи про народження. Проте, такі документи про народження дитини відповідно до вимог чинного законодавства України є недійсними.

Враховуючи наведене, заявники просили про встановлення факту народження ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України в судовому порядку.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, судом було встановлено наступне.

Відповідно до п. 7 ч.1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, встановлені ст. 317 ЦПК України.

Згідно ч.1ст. 317 ЦПК України про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, дана заява повинна відповідати як загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175,177 ЦПК України, так і вимогам, передбаченим ст. ст.317,318 ЦПК України.

Між тим, подана заява не відповідає вищевказаним вимогам.

Заява про встановлення факту повинна відповідати загальним вимогам ст. 175, 177 ЦПК України з урахуванням особливостей, передбачених ст. 315 ЦПК України.

Заява повинна містити:

-повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

В порушення вищезазначених вимог, заявники взагалі не зазначають власних контактних даних, а саме номери телефону, електронні адреси та не вказують чи наявні у сторін електронні кабінети.

Окрім того, заявниками в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Посилання заявників на п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення їх від сплати судового збору не може бути прийняте до уваги, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

З викладеного слідує, що законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, конфлікт тощо), яка потягла дію наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), який і повинен бути підтверджений судом як факт, що має юридичне значення.

Саме по собі народження на тимчасово окупованій території, не звільняє заявників від сплати судового збору на підставі п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом, зокрема в ухвалі від 28 лютого 2024 року по справі №759/17678/22.

Доказів, що тимчасова окупація території України призвела до їх вимушеного переселення з тимчасово окупованої території України, заявниками не надано.

Таким чином, заявникам необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 484,48 грн (оскільки заява подана в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Крім цього, відповідно до копії медичного свідоцтва про народження серії 35 № від 17 червня 2025 року, документом, який встановлює особу матері, зазначено паспорт громадянина рф, серія НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , який виданий федеральною міграційною службою 910-026 26.10.2015 року, що суперечить іншим доданим до заяви документам.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України, про що повідомити заявників та надати їм строк для виправлення викладених вище недоліків.

Враховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків заяви вона підлягає залишенню без руху із визначенням судом строку для їх усунення.

Керуючись ч. 1 ст.185, ст.ст.260,261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеси) про встановлення факту народження, залишити без руху, надавши заявникам строк для їх усунення три дні з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Демидова