Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/503/25

29 серпня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: представника відповідача, адвоката - Госедла О.Д.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2025 року представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулася в суд із позовом, сформованим в системі «Електронний суд», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», , 12310 грн. 90 коп. заборгованості за кредитним договором №121817 від 07.11.2023 року, а також 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

В судове засідання представник позивача не прибула, натомість подала до суду клопотання, сформоване в системі «Електронний суд», в якому просить проводити розгляд даної справи без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і задоволити заявлені вимоги в повному обсязі, зазначивши, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по даній справі.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 заявлений ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до нього позов не визнає повністю.

В свою чергу представник зазначив, що на його думку позивачем не підтверджено перерахунок коштів відповідачу, оскільки до матеріалів справи не долучено платіжної інструкції, що саме ОСОБА_1 було перераховано кошти, а документи які наявні не містять доказів їх отримання останнім.

Також посилається на те, що відповідачу не було роз`яснено умови кредитного договору, так як кредит оформлявся через мобільний телефон і відповідно ОСОБА_1 не був обізнаний з ними (умовами) в повному обсязі.

Крім того вказує, що відповідач не отримував договору факторингу, та відсутнє підтвердження щодо надсилання відповідачу досудової вимоги.

З огляду на викладене просив суд відмовити ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в задоволенні позовних вимог.

Отже, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог і заперечень, а також докази витребувані судом в ході судового розгляду та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні встановлено, що 07.11.2023 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 , тобто відповідачем по даній справі було укладено договір про надання фінансового кредиту №121817, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с.18-23).

Як визначено ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст.11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 даного Закону, є оригіналом такого документа.

У п.6 ст.3 ЗУ «Про електрону комерцію», закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно умовами договору сторони домовилися, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання клієнтом зобов`язань за ним.

Отже, відповідно до укладеного між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №121817 від 07.11.2023 року, сума (загальний розмір) кредиту становить 6667 грн. 00 коп. і надається в наступному порядку: у розмірі 5000 грн. 25 коп. на № карти/рахунку позичальника - НОМЕР_2 , у національній валюті та у розмірі 1666 грн. 75 коп. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2,5 індивідуальної частини договору, що викладено у п.2.2.1 договору.

Загальний строк кредитування за даним договором складає 70 днів, тобто з 07.11.2023 року по 16.01.2024 року (п.2.6 договору).

Як вбачається із довідки про успішність операції, ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» було нараховано на карту клієнта - ОСОБА_1 , номер: НОМЕР_2 , надану ним товариству і відображену у паспорті споживчого кредиту та самому кредитному договорі (а.с.20, 25), грошові кошти в сумі 5000 грн. 25 коп. в якості видачі кредиту за договором №121817 від 07.11.2023 року (а.с.31).

Таким чином, ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору.

Натомість відповідач, умов кредитного договору не виконав, оскільки в порушення вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за кредитним договором.

В подальшому, 18.04.2024 року ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу №18-04/24 (а.с.36-41), згідно якого та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора і отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», в тому числі і до відповідача по даній справі - ОСОБА_1 за кредитним договором №121817 від 07.11.2023 року, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 18.04.2024 року та витягом з реєстру боржників, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.42, 43).

Таким чином, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, проте заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.

Як перевірено судом, станом на дату звернення до суду з позовною заявою (03.03.2025 року) заборгованість відповідача перед позивачем становить 12310 грн. 90 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6667 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками - 5242 грн. 90 коп.; заборгованість за комісією - 401 грн. 00 коп.

Також як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, копія якої долучена до позову (а.с.46), проте залишена ОСОБА_1 без уваги, так як заборгованість не була погашена ні перед позивачем ні перед первісним кредитором.

Отже, як з`ясовано судом і не спростовано в судовому засіданні, всупереч умовам кредитного договору, відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання, і відповідно, зважаючи на встановлені обставини, ОСОБА_1 станом на 03.03.2025 року має заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором №121817 від 07.11.2023 року, в розмірі 12310 грн. 90 коп.

Що стосується посилання представника відповідача на те, що останній не отримував договору факторингу та відсутнє підтвердження щодо надсилання йому (відповідачу) досудової вимоги, суд звертає увагу, що як визначено ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення і про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.3015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Тобто, при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які виказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.

Суд констатує, що відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно із ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

Як зазначено вище, відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як визначено ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору.

В ст.612 ЦК України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, як зазначено вище, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №121817 від 07.11.2023 року, складає станом на 03.03.2025 року 12310 грн. 90 коп., з яких: 6667 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5242 грн. 90 коп. - заборгованість за відсотками; 401 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією.

Отже, в даному випадку відповідач порушив умови кредитного договору, що свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.

Встановлені судом обставини та докази, на переконання суду, не спростовані в судовому засіданні стороною відповідача, оскільки відповідних належних, допустимих та достатніх доказів в розумінні ЦПК України останнім чи його представником суду не представлено.

Суд констатує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Як зазначено вище, у відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.4 ст.81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає до задоволення.

Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі до суду позову, сформованого в системі «Електронний суд», про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 12310 грн. 90 коп. сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. згідно платіжної інструкції №3189 від 18.02.2025 року (а.с.6).

Відповідно, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», з відповідача в користь позивача слід стягнути 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст.516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 44, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, Львівської області, 79029, (реквізити: НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»), 12310 (дванадцять тисяч триста десять) грн. 90 коп. заборгованості за кредитним договором №121817 від 07.11.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, Львівської області, 79029, (реквізити: НОМЕР_3 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»), 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.