справа № 635/3272/25
провадження № 2/619/1388/25
РІШЕННЯ

іменем України

27 серпня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дєдової Н.С.,

представник відповідача Васильченко Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

Короткий зміст позовних вимог.

ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 482451-КС-001 про надання кредиту від 11.12.2023 у розмірі 110 253, 72 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Бізнес Позика» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим було укладено Договір № 482451-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 11.12.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 482451-КС-001 про надання кредиту. 11.12.2023 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 482451-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2441 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий нею було введено/відправлено. Таким чином, 11.12.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено вказаний договір. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 23 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті). ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором № 482451-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, в зв`язку з чим у неї, станом на 23.04.2025 утворилась заборгованість у розмірі 110 253, 72 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 23 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 87 253, 72 грн; суми заборгованості по штрафам - 0, 00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

Аргументи учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Васильченко Г.І. просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилається на те, що позовні вимоги є безпідставними, не обґрунтованими. Вважає, що відповідач звільнена від сплати відсотків за користування кредитними коштами, т.я. є дружиною ОСОБА_2 , який з 12.08.2022 мобілізований та проходить військову службу, має статус учасника бойових дій і відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї» як дружина військовослужбовця не повинні бути нараховані штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом за кредитним договором. Дані пільги розповсюджуються на відповідачку не з 18.05.2024, а саме з 11.12.2023, оскільки законодавець чітко передбачив ретроактивну дію ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї». Отже, доводи представника позивача про те, що в період нарахування відповідачці процентів за користування кредитом пільга для дружин військовослужбовців ще не діяла, ґрунтується на невірному тлумаченні норм чинного законодавства. З огляду на вищезазначене, т.я. відповідач є дружиною військовослужбовця, що є особою, яка брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, а тому підлягає звільненню від сплати відсотків (процентів), нарахованих за кредитним договором № 482451-КС-00 від 11.12.2023. Відповідачкою в рахунок погашення боргу за кредитним договором вже сплачено 40 434, 63 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідачка звільнена від сплати відсотків за кредитним договором та нею вже сплачено 40 434, 63 грн, розрахунок заборгованості становить: 40 434, 63 грн (сума сплачених відповідачкою коштів) - 23 000, 00 грн (тіло кредиту) = 17 434, 63 грн (переплати.) Таким чином у відповідачки відсутня заборгованість за кредитним договором, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник ТОВ «Бізнес позика» Виноградов Ю.Е. зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечувала проти укладання кредитного договору та додаткової угоди з позивачем, отримання кредитних коштів за кредитним договором, здійснення платежів за кредитним договором. Що стосується ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї», то у всіх попередніх редакціях Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї», які були чинними протягом строку дії кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем ч. 15 ст. 14 цього закону не містила згадку про те: штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом не нараховуються дружинам та чоловікам військовослужбовців. Нормативно-правове обґрунтування обов`язку позичальника сплатити проценти за кредитним договором відповідно до норм ЦК України. Крім того за кредитним договором не нараховувалась жодна неустойка у формі пені чи штрафів, кредитодавець не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору. Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача- адвокат Васильченко Г.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з урахуванням відзиву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11.12.2023 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Бізнес Позика» Договір № 482451-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 27-31).

11.12.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 482451-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) і того ж дня 11.12.2023 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) укласти Договір № 11.12.2023 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с. 32-36).

Крім того, 11.12.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 482451-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма), який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2441, згідно умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 23 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчого кредиту. Кредит надано строком на 24 тижнів. Стандарна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000, фіксована, комісія за надання кредиту 3 450,00 грн, загальний розмір наданого кредиту - 23 000,00 грн, термін дії договору до 27.05.2024, орієнтована загальна вартість наданого кредиту 59 760,00 грн, орієнтована реальна річна процентна ставка 9132, 83 процентів (а.с. 37-41).

Також, ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6497 підписала наданий ТОВ «Бізнес Позика» паспорт споживчого кредиту, тим самим підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані виходячи із обраних ним умов кредитування ( а.с. 42-44).

23.02.2024 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Бізнес Позика» додаткову угоду № 1 до договору №482451-КС-001 про надання кредиту від 11 грудня 2023 року (споживчий кредит. Електронна форма), який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4470, згідно якого позичальник підтвердила наявність у неї заборгованості перед кредитодавцем за договором станом на 23.03.2024 в розмірі 38 963, 36 грн, що включає суму кредиту 23 000, 00 грн, проценти за користування кредитом 15 и 963, 36 грн та комісію за надання кредиту - 0,00 грн. Враховуючи умови додаткової угоди орієнтована загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. й додаткової угоди, становить 121 836, 50 грн, орієнтована реальна річна процентна ставка 1017, 33 процентів. Строк на який надається кредит 65 тижнів. Термін дії договору до 07.03.2025 (а.с. 45-46).

Крім того 23.02.2024 ОСОБА_1 підписала з ТОВ «Бізнес Бозика» пропозицію укласти додаткову угоду № 1 (оферта) до договору № 482451-КС-001 про надання кредиту від 11 грудня 2023 року (споживчий кредит. Електронна форма) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору угоди № 1 до договору № 482451-КС-001 про надання кредиту від 11 грудня 2023 року (споживчий кредит. Електронна форма) який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4770 (а.с. 47-48, 49-50)

Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Бізнес Позика» 11.12.2023 було переказано кошти у розмірі 23 000,00 грн на номер картки НОМЕР_3 , опис: перерах. коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , згідно з кредитним договором № 482451-КС-001 від 11.12.2024 без ПДВ (а.с. 54).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 482451-КС-001 від 11.12.2023 станом на 23.04.2025 у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 110 253,72 грн, яка складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту 23 000,00 грн; суми прострочених платежів за процентами 87 253, 72 грн (а.с. 20-21, 22).

З наданої суду ксерокопії посвідчення серія НОМЕР_5 від 18.08.2023 вбачається, що ОСОБА_3 - є учасником бойових дій (а.с. 99).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_6 від 24.04.2012 - ОСОБА_3 з 12.08.2022 перебуває на військовій службі в лавах Збройних сил України (а.с. 100-101).

З довідки командира військової частини НОМЕР_7 № 33/814 від 25.03.2025- молодший сержант ОСОБА_3 перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_7 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_8 (по особовому складу ) від 09.11.2022 №166-РС, наказу командира військової частини НОМЕР_7 (по стройовій частині) № 248 від 11.11.2022 по теперішній час (а.с. 102).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2015, актовий запис 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_9 (а.с. 103).

Норми права, мотиви та висновки суду.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено і відповідачем не заперечується, що кредитний договір № № 482451-КС-001 від 11 грудня 2023 року був підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим остання акцептувала пропозицію позивача та уклала кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора на сайті позивача, який отримала на свій мобільний телефон, отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків.

Також судом встановлено і відповідачем не заперечується, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому у договорі розмірі, що підтверджується довідкою ТОВ «Бізнес Позика» від 11.12.2023 про перерахування коштів у розмірі 23 000,00 грн на номер картки НОМЕР_3 .

Відповідач вважає суму процентів безпідставно нарахованою та необґрунтованою, посилаючись на те, що ухвалення судом оскаржуваного рішення відбулось без застосування норм матеріального права, яку необхідно застосувати, а саме ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також із порушенням норм процесуального права, що призвело до незаконного покладанням на відповідача обов`язків по сплаті відсотків за користування кредитом.

Оцінюючи дані доводи, суд враховує, що згідно з чинною редакцією частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ), згідно з якою військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Разом із тим, ці положення внесені до Закону №2011-ХІІ згідно із Законом України від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року.

На час виникнення спірних правовідносин, а саме, 11 грудня 2023 року частина п`ятнадцята статті 14 Закону №2011-ХІІ була викладена в такій редакції: « Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

Тобто на момент укладення сторонами кредитного договору та строку його дії дружини (чоловіки) військовослужбовців, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, та військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, не звільнялися від сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Це означає, що за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно якої закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

Відповідно до частини 2 статті 5 ЦПК України акт цивільного законодавства не має зворотної сили у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність.

Як встановлено з умов договору № 482451-КС-001 від 11.12.2023, проценти не є цивільною відповідальністю боржника за невиконання зобов`язань за цим договором, а є процентами за користування кредитними коштами, тому в даному випадку до цих правовідносин не може бути застосовано принцип зворотної сили закону у часі.

Крім того, конструкція частини 15 статті 14 Закону № 2011-ХІІ не передбачає звільнення військовослужбовців та членів їхніх сімей від сплати відсотків за користування кредитом, а лише визначає умови, за яких такі відсотки не нараховуються. Законодавець чітко встановив, що ці умови пов`язані з певними періодами проходження військової служби. Враховуючи це, підстав для застосування принципу зворотної дії закону в часі до спірних правовідносин не вбачається.

З огляду на викладене, на ОСОБА_1 не поширюються положення частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у межах строку дії договору з моменту укладення до набрання чинності змінами до зазначеної норми Закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця на час укладення договору (11.12.2023 року), тому на неї поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» з 18 травня 2024 року.

З огляду на це до відповідачки не може бути застосовано штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також наявні підстави для звільнення від обов`язку щодо сплати процентів за користування кредитом після 18 травня 2024 року.

Отже, проценти за кредитним договором від 11.12.2024 року слід нараховувати за період з 11.12.2023 року по 17 травня 2024 року.

Оскільки сторонами не надано розрахунків заборгованості з урахуванням положень п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд розраховує заборгованість відповідача за наданими сторонами доказами.

Так, згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 23 000 грн, заборгованість відповідача за процентами станом на 17.05.2024 року становила 24 501,28 грн.

Разом з тим, за даними позивача, що не заперечувалось і представником відповідача - відповідачем всього сплачено на погашення заборгованості за процентами 36 984, 63 грн.. Отже заборгованість за процентами відповідачем погашена, а сплачений надлишок підлягає зарахування на погашення заборгованості за тілом кредиту.

Вимоги про стягнення комісії з відповідача позивачем не заявлялись.

Отже, всього заборгованість за кредитом становить 10 516 грн 65 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги, що частка задоволених позовних вимог складає 9,53%, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату судового збору в розмірі 230,85 грн.

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 516 (десять тисяч п`ятсот шістнадцять) грн 65 коп, витрати по сплаті судового збору у розмірі 230 грн 85 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О. В. Пруднікова