Справа № 456/3721/18 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-ц/811/1549/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О

розглянувши без участі учасників в м. Львові цивільну справу № 456/3721/18 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Маліцького Дмитра Вікторовича на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», третя особа Приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковська Мирослава Миколаївна,- про визнання недійсним договору іпотеки

в с т а н о в и в:

10 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 23 липня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», посвідчений приватним нотаріусом Стрийського РНО Навальковською М.М. за реєстровим номером 3099; визнати недійсним з моменту укладення договір про внесення змін до договору іпотеки, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» 07 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. за реєстровим номером 1463.

В обґрунтування вимог щодо предмета спору позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що 23.07.2007 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського РНО Навальковською М.М. реєстровий номер № 3099. У відповідності до умов вказаного договору, ОСОБА_3 передав в іпотеку житловий будинок загальною площею 527,0 кв.м. з належними до нього спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0766 кв.м., надану для обслуговування вищевказаного житлового будинку. Зазначені об`єкти надані в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_2 , що випливають з кредитної угоди від 20.07.2007 № Е/V 2791.

07.04.2008 року між сторонами був укладений договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського РНО Навальковською М.М., зареєстрований в реєстрі за № 1463.

Звертає увагу, що в момент укладення вищезазначених договорів, іпотекодавець ОСОБА_3 страждав на психічні розлади, а саме органічні зміни особистості з галюцинаторно-маревною симптоматикою, у зв`язку із чим звертався за допомогою до лікаря- психіатра та проходив амбулаторне лікування за своїм місцем проживання в міській поліклініці №1 м. Нягань.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2022 року оскаржив представник позивачки ОСОБА_1 -адвокат Маліцький Д.Ю.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач, звертаючись з позовом до суду, вказувала підстави позову неможливість усвідомлення її померлим чоловіком значення своїх дій та керувати ними в момент підписання спірного договору іпотеки у зв`язку з психічною хворобою.

Стверджує, що для встановлення цього факту представником позивача подано клопотання про проведення посмертної психіатричної експертизи, яке судом було задоволено та призначено таку експертизу.

Посилається на те, що ні позивач, ні представник не отримували з медичного закладу жодних листів, крім цього, судом не здійснювалось повідомлення позивача та її представника, що з медичного закладу надходили повідомлення про оплату за проведення експертизи.

У зв`язку з неоплатою, матеріали справи були повернуті суду першої інстанції без проведення експертизи.

Стверджує, що представник позивача просив повторно призначити посмертну експертизу, однак таке клопотання було відхилено судом першої інстанції.

Вважає, що відмова суду призначити судово-психіатричну експертизу позбавила позивача належними чином обґрунтувати свої позовні вимоги та довести недійсність іпотеки. Крім цього, відмова призначити експертизу, на думку апелянта, є прямим порушенням норм ЦПК України, відповідно до яких призначення експертизи є обов`язковим у разі, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не вирішено питання про допит свідків, про яких було зазначено у клопотанні представника позивача.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою судового засідання Львівського апеляційного суду від 15 травня 2023 року задоволено клопотання представника позивача Юрович Н.М. про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним договору іпотеки від 23.07.2007 року посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Львівській філії судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України.

На неодноразові нагадування Львівській філії судово-психіатричних експертиз Інституту психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України, справа повернута до Львівського апеляційного суду 05.06.2025 року через Стрийський міськрайонний суд Львівської області, куди була відіслана експертною установою.

Згідно листа начальника Львівської філії ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» від 26 травня 2025 року про повернення матеріалів цивільної справи, установою було надіслано розрахункові листи щодо оплати експертизи. Станом на 26.05.2025 року кошти за проведення експертизи не перераховані, відповідно експертиза не проведена ( а.с. 62).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 червня 2025 року поновлено провадження у зазначеній цивільній справі та справу призначено до розгляду на 15 год. 25 серпня 2025 року.

Від представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» Деркач О.Р. надійшло через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2014 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 зверталася в суд з аналогічним позовом, однак з інших підстав. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.02.2014 року відмовлено у задоволенні позову.

11.08.2025 року від третьої особи по справі-нотаріуса М.М. Навальковської надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Позивачка по справі ОСОБА_1 та її представник- адвокат Маліцький Д.В. в судове засідання не прибули, клопотань не подали, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Враховуючи відсутність у справі позивачки та її представника, суд ухвалив проводити розгляд справи без участі учасників.

Згідно ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 20.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № Е/V2791 на загальну суму кредиту 350 000,00 доларів США.

Додатковою угодою №1 від 17.03.2008 до кредитного договору № Е/V 2791 від 20.07.2007 року позичальник ОСОБА_2 отримав 150 000,00 доларів США кредиту. Загальна сума кредиту, яку отримав позичальник ОСОБА_2 становила 500 000,00 доларів США.

На забезпечення виконання умов кредитного договору від 20.07.2007 року та додаткової угоди до цього кредитного договору 17.03.2008 року між позикодавцем ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено Договір іпотеки від 23.07.2007 року (а.с. 9-13).

Предметом договору іпотеки є надання іпотекодавцями в іпотеку майна, визначеного в п.7 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 на загальну суму 500 000,00 доларів США.

20.07.2007 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №1 за умовами якого поручитель зобов`язався нести відповідальність за виконання договору кредиту від 20.07.2007 року позичальником ОСОБА_2 та поручитель ОСОБА_3 за зобов`язаннями ОСОБА_2 відповідав своїм майном-житловим будинком АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.05.2007 року ОСОБА_3 одноосібно на праві приватної власності належав будинок АДРЕСА_1 загальною площею 527 кв.м. з приналежними до нього господарськими спорудами (п.8 Договору іпотеки). Житловий будинок з приналежними до нього спорудами в АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.05.2007 року., що зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.05.2007 року, реєстровий номер 18919062.

Крім цього, в забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору від 20.07.2007 року позичальник ОСОБА_2 надає в іпотеку земельну ділянку площею 0,0766 га, кадастровий номер :01:004:0302 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 ( п.7 Договору іпотеки від 23.07.2007 року, а.с. 9-13, 83-85). Земельна ділянка належить іпотекодавцеві ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 056474, виданого Моршинською міською радою 03.08.2004 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю за № 91.

07.04.2008 року відповідачами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в нотаріальному порядку підписано договір про внесення змін до договору іпотеки від 23.07.2007 року за яким іпотекодавці обумовили забезпечення належним їм нерухомим майном виконання зобов`язання за кредитною угодою № Е/V2791 від 20.07.2007 року на загальну суму в розмірі 500 000,00 доларів США.

Звертаючись в суд 19.09.2018 року із позовом про визнання недійсними договорів іпотеки, позивачка ОСОБА_1 зазначає, що Договір іпотеки від 23.07.2007 року та зміни до нього вчинені з порушенням норм чинного законодавства та підлягають визнанню недійсними на підставі ч.1ст.225 ЦК України. Посилається на те, що в момент укладення вищезазначених договорів ОСОБА_3 страждав на психічні розлади, а саме: органічні зміни особистості галюцинаторно-маревною симптоматикою у зв`язку з чим звертався за допомогою до лікаря-психіатра та проходив амбулаторне лікування за місцем свого проживання в міській поліклініці №1 м.Нягань Тюменської області, росія. Вказує, що відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

Так як відповідач по справі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с.6), вона як дружина спадкодавця (а.с.5) є спадкоємцем майна. Вважає, що недійсний правочин порушує її права та охоронювані законом інтереси.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.11.2019 року за клопотанням представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Маліцького Д.В. судом призначалася посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручалося КНП ЛОР ЛОКПЛ ( а.с.159-160 т.1).

19.06.2020 року на адресу суду надійшов лист № 148 від 15.06.2020 року про повернення справи № 456/3721/18 без проведення експертизи у зв`язку з її неоплатою.

Повторне клопотання адвоката Маліцького Д.В. від 10.12.2020 року про повторне скерування ухвали суду від 08.11.2019 року для виконання Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» судом задоволено, однак 15.12.2021 року листом за підписом зав.відділення судово-психіатричної експертизи КНП ЛОР ЛОКПЛ ОСОБА_4 на адресу суду повторно повернено матеріали справи № 456/3721/18 без проведення експертизи через її неоплату.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прописав, що позивачкою не доведено, що відповідач ОСОБА_3 в момент вчинення спірних договорів не міг розуміти значення своїх дій та/або керувати ними.

Надані позивачкою довідки про звернення ОСОБА_3 до лікаря-психіатра в м.Нагань Тюменської області в росії та проходження амбулаторного лікування у 2013 році, характеристики з місця роботи та нотаріально посвідчені пояснення свідків суд відхилив, оскільки Договір іпотеки укладений та нотаріально посвідчений у 2007 році, а звернення відповідача ОСОБА_3 за медичною допомогою відбувалося у 2013 році.

Суд апеляційної інстанції за клопотанням представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Маліцького Д.В. задовольнив клопотання та ухвалою від 15 травня 2023 року призначив посмертну судово-психіатричну експертизу у зазначеній справі. Проведення експертизи було доручено Львівській філії судово-психіатричних експертиз Інституту психіатрії, судово-медичних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України.

Згідно листа начальника філії В.Гуцала від 26.05.2025 року Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» експертиза не проведена через її неоплату, справу повернуто (а.с.62 т.2)

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

За приписами ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За положеннями статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі смерті-за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун.

Згідно з п.16 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ для визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009, правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та /або не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї із сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і з інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України.

Верховний Суд, у постановах від 11.11.2019 року, справа № 496/4851/14-ц, постанова від 05.02.2018 року, справа № 404/4956/15-ц дотримується позиції що справи про визнання правочину недійсним з підстав, передбачених ч.1ст.225 ЦУК України вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи так і з інших доказів.

Як встановлено матеріалами справи, суд першої інстанції призначав судово-психіатричну експертизу, двічі направляв справу для її проведення експертам та така поверталася у зв`язку з неоплатою.

В суді апеляційної інстанції за клопотанням представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Маліцького Д.В. повторно призначено судово-психіатричну експертизу. Справа тривалий час перебувала у розпорядженні експертів, однак через неоплату повернута до суду.

Враховуючи те, що позивачка не довела належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами позовні вимоги відповідно до стст.76-80 ЦПК України, суд першої інстанції підставно відмовив у їх задоволенні.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування оскаржуваного рішення суд не вбачає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, -суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Маліцького Д.В. залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк