Справа № 706/133/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П., Рибчинецької Я.А., Пізняк Т.В.,

представника позивача Чубенка М.С. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Підліснюка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 117 962,46 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та 25 000 грн витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.08.2021 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем укладено Договір позики № 2983052. Договір укладено в електронній формі, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, що скерований на номер позичальника. За вказаним правочином ОСОБА_1 отримала в позику 3 500 грн, які зобов`язалась повернути у строк, визначений договором, та сплатити проценти за користування ними.

03.08.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір № 100234337, на виконання якого ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 20 000 грн, які відповідач зобов`язалась сплатити разом із процентами на умовах, встановлених у пунктах 1.5.2, 1.6, 2.1, 4.2 Договору.

Позивач зазначає, що зобов`язання за кредитними договорами ОСОБА_1 не виконала, у результаті чого утворився борг. Право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2983052 від 18.08.2021 ТОВ «Коллект Центр» набуло на підставі укладеного 10.01.2023 між ним та ТОВ «Вердикт Капітал» договору № 10-01/2023 про відступлення права вимоги, яке, у свою чергу право вимоги за цим правочином набуло згідно договору № 29/12-2021, що укладений між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал».

Право вимоги за кредитним договором № 100234337 ТОВ «Коллект Центр» обґрунтовує укладеним 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» договором № 17/12-2021-62 та укладеним 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» договором № 10-03/2023/1, за якими ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Капітал», а те, у свою чергу, відступило право вимоги позивачу.

Позивач вказує, що заборгованість за кредитним договором № 2983052 від 18.08.2021 становить 50 424,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 500 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 46 924,50 грн. Проте, посилаючись на принципи розумності, співмірності та пропорційності, просить стягнути із відповідача борг у сумі 30 062,90 грн, у тому числі: 3 500 грн заборгованості за основним зобов`язанням та 26 562,90 грн за процентами на дату відступлення вимоги.

За Договором № 100234339 від 03.08.2021 товариство просить стягти на його користь заборгованість у розмірі 87 899,56 грн, з яких: 15 354 грн заборгованість за тілом кредиту та 72 545,56 грн заборгованість за процентами.

Покликаючись на норми Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за двома кредитними договорами в загальній сумі 117 962,46 грн та понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 05.02.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву на позовну заяву.

21.02.2025 відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, у зв`язку із неповідомленням упродовж 10 днів про відступлення права вимоги за кредитними договорами та відсутністю допустимих доказів, які б підтверджували обставини, на які покликається позивач (а.с. 167 168).

04.03.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив. У поданому до суду документі представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, зазначаючи при цьому, що ТОВ «Коллект Центр» надало докази укладення договорів в електронній формі, укладені правочини містять відомості щодо умов кредитування, порядку нарахування процентів, строку кредитування, реальної річної ставки тощо, вони відповідають вимогам чинного законодавства, вільному волевиявленню сторін, а тому, з урахуванням принципу «favor contractus», повинні тлумачитись на користь їх дійсності. Крім іншого, представник позивача зазначила, що повідомлення боржника про відступлення прав вимоги здійснено первісними кредиторами. Водночас таке повідомлення не є обов`язковим при укладенні договорів відступлення прав вимоги, а неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні не має наслідком недійсності правочину про заміну кредитора та тягне за собою лише ризик настання для нового кредитора несприятливих наслідків, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 516 та ч. 2 ст. 518 ЦК України (а.с. 178 180).

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, перевірки заперечень представника відповідача Підліснюка В.Ю. щодо неотримання його клієнтом кредитних коштів, 06.06.2025 Христинівським районним судом Черкаської області постановлено ухвалу, якою клопотання представника позивача задоволено та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо емітування на ім`я ОСОБА_1 кредитних карток та зарахування на них кредитних коштів.

У судовому засіданні представник позивача Чубенко М.С. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив та з урахуванням витребуваних судом доказів.

Сповіщена про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Підліснюк В.Ю. просив позовні вимоги задовольнити частково лише щодо стягнення тіла кредиту за договорами, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків просив відмовити, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування. При цьому, просив застосувати до спірних правовідносин правову позицію, викладену у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 25.07.2025 у справі № 910/19881/20.

Дослідивши надані сторонами та витребувані судом докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як установлено судом, між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором позики № 2983052 від 18.08.2021, що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 , та Договором про споживчий кредит № 100234337 від 03.08.2021, укладеним відповідачем та ТОВ «Мілоан».

Вирішуючи юридичний спір в частині стягнення заборгованості за Договором позики № 2983052 від 18.08.2021 суд встановив такі обставини:

18 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 відповідачем у справі, укладено Договір позики № 2983052, за яким позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти від суми позики та всі платежі, пов`язані із виконанням даного договору (а.с. 7 14).

Згідно пунктів 2.3.3, 2.3.4 Договору позики сума позики становить 3 500 грн, строк позики до 17 вересня 2021 року (30 днів).

За умовами пункту 2.7 Договору позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником в особистому кабінеті на веб сайті товариства протягом 3 робочих днів з дати підписання договору.

Розмір процентів за користування позикою сторони визначили у пункті 2.4 правочину, згідно якого проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики.

Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований, складає 0,01000 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, а базовий середньоденний розмір процентів 1,99000% (п. 2.4.2, 2.4.3 Договору позики №2983052).

За умовами пункту 2.4.5 Договору позики позикодавець надає можливість позичальнику сплатити проценти на акційних умовах виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за договором, в іншому випадку застосовується базова процентна ставка.

Розмір процентів на прострочену позику, згідно з положеннями пункту 2.5 Договору позики, становить 1,01 % від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування нею.

Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором g05803 (а.с. 14).

У Додатку № 1 до Договору позики № 2983052 сторони визначили дату видачі та дату повернення позики, строк позики, суму позики, проценти за користування грошовими коштами, реальну річну процентну ставку, загальну вартість позики, погодили графік нарахування процентів за користування позикою (а.с. 15 18), а у Додатку № 2 визначили графік обов`язкових платежів (а.с. 19 20).

Додатки № 1, 2 також підписані відповідачем шляхом введення одноразових ідентифікаторів g05803 та g35178.

16 вересня 2021 року ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до Договору позики № 2983052 від 18.08.2021, якою продовжили строк позики на 30 днів, тобто до 16 жовтня 2021 року (а.с. 21 22).

Залишок заборгованості за позикою на момент підписання додаткової угоди складав 3 500 гривень, базова процентна ставка 1,99000%.

Додаткова угода до Договору позики № 2983052 від 18.08.2021, як і основний правочин, укладена в електронній формі та підписана з боку відповідача електронним підписом одноразовим ідентифікатором g35178 (а.с. 22).

Відповідач ознайомлена із Паспортом споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо позикодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості позики для споживача, порядок повернення позики (а.с. 23 25).

Суд вважає доведеним укладення між ТОВ «Маніфою», як первісним кредитором, та ОСОБА_1 . Договору позики № 2983052 від 18.08.2021.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним або неукладеним не визнаний; доказів введення відповідача в оману чи наявності у діях позикодавця елементів примусу, докучання або неналежного впливу, що могло істотно впливати на свободу вибору або поведінку відповідача, суду не надано.

На підтвердження надання відповідачу коштів на умовах, передбачених договором, до позовної заяви долучено довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2782-23 від 29.10.2024 про успішний переказ 18.08.2021 о 19:43:56 на картку НОМЕР_1 3500 гривень, номер транзакції в системі iPay.ua 103741110 (а.с. 34) та довідку ТОВ «Маніфою» № 3709 від 06.11.2024, адресовану ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 35 37).

Належність банківської картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 та зарахування на неї 18.08.2021 грошових коштів в сумі 3 500 грн підтверджено наданою на виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» інформацію №20.1.0.0.07/-250616/40910 БТ від 21.06.2025.

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним факт виконання ТОВ «Маніфою» зобов`язань за Договором позики № 2983052 від 18.08.2021 та отримання відповідачем позики в розмірі 3 500 грн.

Матеріали справи не містять доказів про належне виконання відповідачем умов договору.

29 грудня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 29/12-2021, за яким ТОВ «Маніфою» - клієнт зобов`язалося відступити факторові (ТОВ «Вердикт Капітал») право грошової вимоги у сумі 35 840 325,69 грн, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначних Договором (а.с. 68 72).

Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу № 29/12-2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги в розмірі 10 839,50 грн, з яких: 3 500 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 339,50 грн заборгованість за відсотками, до ОСОБА_1 відповідно до Договору позики № 2983052 від 18.08.2021 (а.с. 73 76).

У послідуючому, ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі укладеного 10.01.2023 із ТОВ «Коллект Центр» Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги відступило право грошових вимог до боржників, у тому числі до відповідача у справі згідно Договору позики № 2983052 від 18.08.2021 в розмірі 50 424,50 грн, з яких: 3500 грн заборгованість за сумою позики, 46 924,50 грн заборгованість за процентами (а.с. 89 104).

Таким чином, суд виснує про набуття позивачем у визначеному чинним законодавством порядку права вимоги до відповідача ОСОБА_1 згідно Договору позики № 2983052 від 18.08.2021.

У судовому засіданні досліджені надані позивачем розрахунки заборгованості по Договору позики № 2983052 від 18.08.2021 (а.с. 118, 119).

Розрахунок заборгованості первинного позикодавця ТОВ «Маніфою» суду не наданий.

Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 за ОСОБА_1 рахується борг загальним розміром 50 424,50 грн, з яких: 3 500 грн заборгованість за отриманою позикою, 7 339,50 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги та 39 585 грн заборгованість за відсотками, нарахованими новим кредитором (а.с. 118).

Із здійсненого ТОВ «Коллект Центр» розрахунку убачається, що загальний борг відповідача перед позивачем становить 50 424,50 грн, з яких до стягнення заявлено 30 062,90 грн. Донарахування заборгованості позивач після набуття права грошової вимоги не здійснював (а.с. 119).

При перевірці розрахунку заборгованості відповідача за Договором позики № 2983052 від 18.08.2021 суд враховує, що доказів повернення суми позики в розмірі 3500 грн відповідач не надала, а тому позовну вимогу в цій частині суд вважає обґрунтованою та задовольняє.

Вирішуючи спір про стягнення заборгованості за процентами, суд виходить із таких положень Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто норма ст. 625 ЦК України конкретизує визначений у ст. 536 ЦК України обов`язок боржника сплачувати проценти за незаконне користування чужими грошовими коштами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 149/1499/18 визначено, що правовідносини стосовно здійснення позикодавцем права на визначену договором плату за користування позикою за час, на який він її надав, та правовідносини щодо здійснення позикодавцем права на проценти внаслідок невиконання позичальником обов`язку повернути кошти до визначеного термінує різними за змістом.

Термін «користування чужими грошовими коштами» (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях: 1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу; 2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 38) і від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 (пункти 6.20-6.24)).

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею).

Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється.

Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобтоза період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

Строк позики згідно укладеного між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 . Договору позики №2983052 від 18.08.2021 становить 30 днів, тобто до 17.09.2021, який збільшений до 16.10.2021 шляхом укладення 16.09.2021 сторонами Додаткової угоди.

Тобто загальний строк кредитування становить 60 днів, а тому позикодавець наділений правом на стягнення процентів за користування позикою лише в період із 18.08.2021 по 16.10.2021.

Тоді заборгованість за процентами за користування позикою в межах строку кредитування становитиме: 60 * 69,65 грн (3500 грн*1,99%) = 4 179 грн.

Правових підстав для стягнення із відповідача нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» процентів за користування позикою понад погоджений сторонами строк позики судом не встановлено, а тому зазначену вимогу суд вважає необґрунтованою та відхиляє.

Передбачена пунктом 3.2.1 Договору позики сплата процентів на прострочену позику в розмірі 1,01% в день у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань, за своєю правовою природою є неустойкою, від сплати якої позичальник на період дії карантину звільнений згідно п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. У зв`язку з чим нараховані на підставі цього пункту Договору проценти суд не стягує.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за Договором позики №2983052 від 18.08.2021 становить 7 679 грн, з яких: 3 500 грн заборгованість за сумою позики, 4 179 грн заборгованість за процентами.

Щодо заборгованості за Договором про споживчий кредит № 100234337 від 03.08.2021 суд встановив такі обставини та дійшов такого рішення:

03.08.2021 відповідач ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Мілоан» із анкетою заявою на кредит № 100234337, за змістом якої просила надати їй кредитні кошти в сумі 20000 грн, строком на 30 днів, зі сплатою процентів 60 гривень в день, що нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 64 65).

03.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит № 100234337 (далі по тексту Договір). Підписання договору з боку відповідача як позичальника здійснено за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 52 60).

Відповідач ОСОБА_1 ідентифікована кредитодавцем ТОВ «Мілоан», про що товариством видано відповідну довідку (а.с. 38).

Пунктом 1.1 цього Договору встановлено, що кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений у п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з п. 1.2 Договору сума кредиту становить 20 000 грн.

Кредит надано строком на 30 днів з 03.08.2021 по 02.09.2021 (строк кредитування) (п. 1.3, 1.4 Договору).

Комісія за надання кредиту Договором не передбачена.

Проценти за користування кредитом відповідно до п. 1.5.2 Договору становлять 60 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені в п. п. 2.2, 2.3 Договору.

Відповідно до п. п. 2.2.2 Договору про споживчий кредит № 100234337 від 03.08.2021 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.

Згідно з п. 2.2.3 проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено.

У пункті 2.3 договору сторони узгодили умови пролонгації цього договору: 1) на пільгових умовах у разі вчинення позичальником дій, передбачених розділом 6 Правил; 2) на стандартних умовах, якщо позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після завершення строку кредитування, але не більше ніж на 60 днів.

Згідно п. 2.3.1.2 договору, при пролонгації строку кредитування на стандартних (базових) умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредиту нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору, тобто у розмірі 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору.

Відповідно до п. 6 Договору про споживчий кредит цей кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит є Графік платежів за договором про споживчий кредит № 100234337 від 03.08.2021 (а.с. 61).

Крім цього, відповідач ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту №100234337 , який є додатком № 2 до Договору (а.с. 62 63).

На підтвердження надання відповідачу коштів на умовах, передбачених Договором, до позовної заяви долучено довідку № 6765/19-09 від 19.09.2024 АТ КБ «ПриватБанк» про те, що з рахунку ТОВ «Мілоан», відкритого в АТ КБ «Приватбанк», через систему LiqPayST, 03.08.2021 переказано на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 20 000 гривень (а.с. 39).

Зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача підтверджено витребуваною у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію. Листом №20.1.0.0.07/-250616/40910 БТ від 21.06.2025 банк повідомив, що банківська картка за № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ) емітована на ім`я відповідача ОСОБА_1 та 03.08.2021 на неї зараховані грошові кошти в сумі 20 000 грн.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним як факт укладення кредитного договору між ТОВ «Мілона» та ОСОБА_1 , так і факт виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 100234337 шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в сумі 20 000 грн на рахунок позичальника.

17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 78 82).

Платіжним дорученням № 313550009 від 20.12.2021 підтверджується проведення оплати за Договором факторингу № 17/12-2021-62 (а.с. 82). Згідно Актів приймання передачі Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 17/12-2021-62, підписаного сторонами 20.12.2021, ТОВ «Мілоан» передало, а новий кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло Реєстр боржників в електронному вигляді на флеш-носії, Фактор прийняв право вимоги по боржниках (а.с. 83).

Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 100234337 в розмірі 34 928,26 грн, у тому числі: 15 354 грн заборгованість за тілом кредиту, 19 574,26 грн заборгованість за процентами (а.с. 84 86).

Позивач, у свою чергу, право вимоги до відповідача ОСОБА_1 набув на підставі укладеного 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги до боржників (а.с. 105 112).

Перехід права вимоги до позивача підтверджено дослідженим в судовому засіданні Реєстром боржників, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 100234337 в сумі 87 899,56 грн, з яких: 15 354 грн заборгованість за тілом кредиту, 72 545,56 грн заборгованість за відсотками (а.с. 113 115).

Із наданого суду розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 100234337, який здійснений первинним кредитодавцем ТОВ «Мілоан» встановлено, що ОСОБА_1 зобов`язання за договором виконала частково, сплативши 3 595 гривень прострочених процентів по кредиту, 4 646 грн тіла кредиту та 1 706 грн комісії за пролонгацію договору на пільгових умовах (а.с. 40 42).

Позовну вимогу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 354 грн, з урахуванням сплачених відповідачем коштів, суд вважає обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір заборгованості за процентами за Договором про споживчий кредит № 100234337, суд виходить із такого.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 Договору про споживчий кредит № 100234337 строк кредитування становить 30 днів, який за умовами п. 2.3 Договору може бути продовжений на пільгових або стандартних умовах. Загальний збільшений строк користування кредитними коштами за умовами п. 2.3.1.2 Договору не може перевищувати 60 днів. Тоді загальний строк кредитування з урахуванням можливих пролонгацій складає 90 днів.

ТОВ «Мілоан», як первісним кредитодавцем, проценти нараховані за період із 04.08.2021 по 16.11.2021, тобто за 106 днів, з яких 16 поза межами строку кредитування. Таким чином, нараховані товариством за період із 01.11.2021 по 16.11.2021 (16 днів) проценти в розмірі 2456,64 грн (16*153,54 грн) суд вважає необґрунтованими та підстав для їх стягнення не вбачає.

Оцінюючи правомірність нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» відповідачу процентів у розмірі 52 971,30 грн за період із 17.12.2021 по 23.02.2022 з розрахунку 5% в день (а.с. 117), суд враховує, що відповідно до положень п. 4.2 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості, кредитодавець, починаючи із дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку із продовженням строку кредитування, має право (не обов`язково) нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання , передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця (а.с. 57).

Оскільки позивач доказів направлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в адресу ОСОБА_1 повідомлення про нарахуванням таких процентів та вимоги про їх сплату, суду не надав, суд вважає безпідставно нарахованими ТОВ «Вердикт Капітал» процентів в сумі 52 971,30 грн та у їх стягненні відмовляє.

Тоді загальний розмір заборгованості за Договором про споживчий кредит №100234337 від 03.08.2021 становить: 32 471,62 грн, з яких: 15 354 грн заборгованість за тілом кредиту, 17 117,62 грн (19574,26 грн 2456,64 грн) заборгованість за нарахованими первинним кредитодавцем процентами.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» на суму 40 150,62 грн, що становить 34 % від ціни позову (40150,62*100/117962,46), то із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 823,62 грн (2422,40 грн*34%).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи відомо, що на підтвердження адвокатських повноважень та понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано Договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, який укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 128 132); заявку на надання юридичної допомоги № 247 від 02.12.2024 щодо примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 (а.с. 133); витяг з Акту № 4 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024, відповідно до якого Адвокатським об`єднанням надано товариству послуги на суму 25 000 грн, з яких: надання усної консультації з вивчення документів 4 000 грн, надання письмової консультації 3000 грн, складання позовної заяви 18 000 гривень (а.с. 134).

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Дослідивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених витрат, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, віднесення справи до категорії малозначних, незначної складності, наявність узгодженої та усталеної судової практики, у зв`язку із чим позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, тому суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу до 3 000 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог на 34 % від ціни позову, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача становить: 1020 грн (3000грн*34%).

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором позики №2983052 від 18.08.2021 у розмірі 7 679 (сім тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень, з яких: 3 500 грн заборгованість за сумою позики, 4 179 грн заборгованість за процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 100234337 від 03.08.2021 в розмірі 32 471 (тридцять дві тисячі чотириста сімдесят одна) гривня 62 (шістдесят дві) копійки, з яких: 15 354 грн заборгованість за тілом кредиту, 17 117,62 грн заборгованість за простроченими процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 823 (вісімсот двадцять три) гривні 62 (шістдесят дві) копійки сплаченого судового збору та 1 020 (одну тисячу двадцять) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст судового рішення складений та проголошений 29 серпня 2025 року.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3 офіс 306, м. Київ, 01133.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА