Дата документу 26.08.2025Справа № 542/1745/21
Провадження № 2/554/222/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Чуванової А. М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник відповідачів Офісу Генерального прокурора та Полтавської обласної прокуратури: Савчук О.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Офісу Генерального прокурора, Полтавської обласної прокуратури, Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури, Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури, Кобеляцького відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції, Новосанжарського РВ ГУНП в Полтавській області, Автозаводського районного відділу поліції м. Кременчука, Прокуратури Новосанжарського району, Державної казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними дій та бездіяльності працівників прокуратури і поліції, міліції, що виразилась у створенні тяганини при проведенні слідства та дослідної перевірки, приховуванні особливо тяжкого злочину проти дитини, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2024 року згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи до мого провадження надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Офісу Генеральної прокуратури України, Полтавської обласної прокуратури, Кобеляцького відділення Решетилівської прокуратури, Прокуратури Козельщинського району, Кобеляцького відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції, Новосанжарського відділення поліції, Автозаводського районного відділу поліції м. Кременчука, Прокуратури Новосанжарського району, Державної казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ Українипро визнання незаконними дій та бездіяльності працівників прокуратури і поліції, міліції, що виразилась у створенні тяганини при проведенні слідства та дослідної перевірки, приховуванні особливо тяжкого злочину проти дитини, відшкодування моральної шкоди, в якій позивачі просять постановити судове рішення, яким визнати незаконними і протиправними дії та бездіяльність відповідачів - прокурорів, поліції, міліції, що виразилася у неякісному проведенні дослідчої перевірки, слідства, у створенні тяганини, приховуванні злочину по заяві ОСОБА_1 про злочин від 04 вересня 2003 року по факту каліцтва ОСОБА_2 24 серпня 2003 року в Кобеляцькій лікарні; стягнути солідарно через головну Казначейську службу України з відповідачів кошти в сумі 40 мільйонів гривень за завдану відповідачами моральну шкоду, а саме: ОСОБА_1 - 10 мільйонів гривень, ОСОБА_3 - 10 мільйонів гривень, ОСОБА_2 - 10 мільйонів гривень, ОСОБА_4 - 10 мільйонів гривень.

26 серпня 2024 року ухвалою суду справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

11 лютого 2025 року ухвалою суду замінено назву відповідачів у справі, а саме: Офіс Генеральноїпрокуратури України на Офіс Генерального прокурора; прокуратура Полтавської області на Полтавську обласну прокуратуру; Кобеляцьке відділення Решетилівської прокуратури на Кобеляцький відділ Решетилівської окружної прокуратури; прокуратура Козельщинського району на Козельщинський відділ Глобинської окружної прокуратури; Новосанжарське відділення поліції на Новосанжарський РВ ГУНП в Полтавській області.

Ухвалою суду від 21.05.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні 26.08.2025 року позивач ОСОБА_1 заявив відвід головуючому судді Чувановій А.М., оскільки суддя відмовляє йому у задоволенні клопотання про витребування доказів. Також ним відносно судді подано скаргу до Вищої ради правосуддя та заяву про вчинення нею кримінального правопорушення до ДБР. Тому вважає, що з суддею у нього склались неприязні стосунки.

Представник відповідачів Офісу Генеральної прокуратури України та прокуратури Полтавської областіСавчук О.О. в судовому засіданні поклалась на розсуд суду при вирішенні відводу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали заяви про відвід, суд вважає, що обґрунтування, наведені в заяві, не можуть розцінюватись як підстава для відводу судді по справі, з огляду на наступне.

Статтею 40 ЦПК України визначено, що якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного судового засідання, така заява не підлягає на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: що: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Хаушильдт проти Данії" (справа N 11/1987/134/188, скарга N 10486/83) наголошував, що суду потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Отже, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Як вбачається з відводу ОСОБА_1 , у ньому не зазначено належних доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності та упередженості судді.

Суд вважає, що відвід є необґрунтованим, оскільки не містить посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про її необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України. Доказів необ`єктивності чи упередженості судді заявником не надано.

Той факт, що заявник внаслідок суб`єктивного розуміння сумнівається в неупередженості судді, не свідчить про його реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду судової справи.

Щодо поданої заявником скарги до Вищої ради правосуддя, суд зазначає наступне.

Під час розгляду заяви про відвід ОСОБА_1 повідомив, що ним була подана скарга до ВРП відносно судді Чуванової А.М.

На його думку, цей факт, з урахуванням всіх наведених доводів, вказує на допущення слідчим суддею дисциплінарних проступків та може впливати на упередженість ставлення судді до нього як до особи, яка стала ініціатором притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п.2 рішення № 34 Ради суддів України від 08 червня 2017 року наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Отже, подача стороною у цивільній справі дисциплінарної скарги до ВРП автоматично не свідчить про упередженість судді при прийнятті рішень у клопотаннях, та заявах, поданих стороною, та не є імперативно підставою для відводу чи самовідводу судді.

Таким чином, суд не вбачає підстав для відводу головуючого судді, визначених ст.36 ЦПК України, оскільки наведені заявником доводи зводяться по суті до незгоди з процесуальними діями судді під час розгляду цієї справи, та дані мотиви не можуть бути підставою для відводу, відтак у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Чуванової А.М. - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29 серпня 2025 року.

Суддя А.М.Чуванова