Справа № 187/1918/24
№ провадження 2/196/76/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 с-ще Царичанка

Царичанський? ? районний? ? суд Дніпропетровської області? ?в складі головуючого судді Костюкова Д.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія "Східний лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок?у власність держави,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія "Східний лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок?у власність держави.

29.07.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лук`яненка Я.В. надійшла заява, відповідно до якої представник просив заяву прокурора про зміну предмету позову повернути прокурору, оскільки вважає, що заява про зміну предмету позову містить не лише зміну предмету позову, а й одночасно зміну підстав позову (з негаторного позову на віндикаційний позов), що суперечить положенням цивільного процесуального законодавства та виходить за межі наданих ст.49 ЦПК України прав стороні позивача. Крім того зазначив, що 09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача». Згідно приписів абзацу 2 частини 4 статті 177 Цивільного кодексу України, доповнення до якого були зроблені Законом № 4292-IX, у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. Таким чином, керуючись ч.11 ст.187 ЦПК України просить залишити позовну заяву без руху до усунення позивачем зазначених обставин, шляхом надання можливості органам прокуратури проведення експертно-грошової оцінки земельних ділянок, щодо яких заявлено позов, внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна.

Ухвалою суду від 11.08.2025 клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Лук`яненка Я.В. про повернення прокурору заяви про зміну предмету позову та про залишення позову прокурора без руху - задоволено частково. Прийнято заяву позивача керівника Слобожанської окружної прокуратури про зміну предмету позову. Позовну заяву керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія "Східний лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок?у власність держави, залишено без рухута надано позивачу строк у п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення виявлених недоліків, а саме: зазначити ціну позову; долучити до позовної заяви докази, що підтверджують вартість спірних земельних ділянок, експертно-грошова оцінка яких здійснена в порядку, визначеному законом станом на день звернення до суду, тобто на 23.06.2025; надати докази внесення грошових коштів у вищевказаному розмірі на депозитний рахунок Царичанського районного суду Дніпропетровської області, долучити докази сплати судового збору у розмірі відповідно до вартості спірного майна.

Згідно з довідкою про доставку електронного документу "Ухвала недоліки" від 11.08.2025 доставлена до електронного кабінету Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області 14.08.2025 о 22:09:55.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа "Ухвала недоліки" від 14.08.2025 доставлена до електронної кабінету Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації 14.08.2025 о 22:20:08.

21 серпня 2025 року через систему "Електронний суд" від в.о. керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Меюса В.С. надійшла заява, в якій зазначено, що ціна позову за заміненим предметом позову, враховуючи нормативно-грошову оцінку земельних ділянок, які є предметом спору в даній справі, складає 11 485 787,50 грн. Позовна заява зі зміненим предметом позову містить 5 вимог майнового характеру на загальну суму 11 485 787,50 грн., з урахуванням понижуючого коефіцієнту за подання документів в електронній формі, загальна сума судового збору, яку необхідно сплатити за них складає: 11 485 787,50 грн.*1,5%-0,8=137 829,45 грн. З урахуванням сплаченого судового збору, прокуратурою додатково сплачено судовий збір на загальну суму: 137 829,45 грн. - 12 112,00 грн. = 125 717,45 грн., на підтвердження чого надана платіжна інструкція №2482 від 21.08.2025. Позовну заяву Слобожанською окружною прокуратурою Дніпропетровської області подано до суду 11.10.2024 з дотриманням вимог ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2024 позовну заяву прокурора прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №187/1918/24. Станом на момент реалізації прокурором повноважень з представництва інтересів держави в суді шляхом звернення з позовом до суду діяла редакція ст.177 ЦПК України, яка визначала перелік документів, що додаються до позовної заяви. Позовна заява прокурора на час направлення до суду відповідала вимогам, викладеним у цій статті, про що свідчить відкриття провадження у справі. Водночас, суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, вказує на необхідність застосування ч. 4 ст. 177 ЦПК України, яка доповнена абзацом другим відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12.03.2025, який набрав чинності 09.04.2025. Однак, абзац другий ч. 4 ст. 177 ЦПК України не має зворотної дії в часі. Пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону передбачає зворотну дію закону в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно- грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права. Питання добросовісності чи недобросовісності набувача судом визначається виходячи із конкретних обставин справи та може бути вирішене лише після дослідження доказів, наданих сторонами, на стадії ухвалення судового рішення. Таким чином, у випадку встановлення обставин недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування ч. 5 ст. 390 ЦК України. При цьому, у позовній заяві прокурора, фактичні обставини справи та надані письмові докази у своїй сукупності та взаємозв`язку, обґрунтовано вказують на недобросовісність поведінки відповідача у спірних правовідносинах, при цьому сам факт добросовісності/недобросовісності підтверджується судом лише за результатами дослідження та оцінки усіх доказів та фактичних обставин справи, а тому обов`язок внесення коштів на депозитний рахунок суду у даному випадку на цій стадії відсутній. У практиці Верховного Суду сформовано певні критерії розмежування добросовісності та недобросовісності. Зокрема, порушення імперативних норм права виключає добросовісність, оскільки встановлена законом абсолютна заборона не може бути спростована добросовісністю. Законодавча вимога про внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна стосується лише добросовісного набувача такого майна, який у даному випадку відсутній, а тому підстави для їх внесення на даній стадії відсутні.

Вивчивши заяву прокурора та долучені до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення прокурора до суду) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено ч. 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною 14 такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

Відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зауважує, що положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 4292-ІХ, поширюється не тільки на конкретно визначені статті, а загалом на положення цього Закону в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Крім того, суд зауважує, що в статті 58 Основного Закону України закріплено, що закони та інші нормативноправові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 4 статті 3 ЦПК України передбачено, що Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

При цьому, вимога про необхідність долучення до позову документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, не є встановленням нового обов`язку для учасника судового процесу, а є однією з процесуальних вимог до позовної заяви органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову.

Своє розуміння зворотної дії закону в часі Конституційний Суд України виклав у Рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99, зазначивши, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Крім того, Конституційний Суд України вважає, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (рішення КСУ від 12.07.2019 року № 5-р(I)/2019).

Суд погоджується з твердженням прокурора, що вищевказані зміни до норм процесуального закону внесені після відкриття провадження у справі, однак позивачем заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої змінено спосіб захисту шляхом пред`явлення вимоги про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов), подано до суду 23.06.2025, тобто після набрання чинності вищевказаних змін, у зв`язку з чим вимоги процесуального законодавства щодо внесення прокурором вартості спірного майна на депозитний рахунок суду підлягають обов`язковому застосуванню.

Крім того, суд зауважує, що правовідносини щодо розгляду в суді поданого Слобожанською окружною прокуратурою позову хоча і виникли до набрання чинності положеннями Закону №4292-ІХ від 12.03.2025 року, однак продовжують існувати і після його ухвалення, а тому повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.

Суд звертає увагу, що у заяві про зміну предмету позову відсутні посилання прокурора про недобросовісність набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірних земельних ділянок та застосовані посилання на положення чинного законодавства, щодо витребовування майна у добросовісного набувача.

Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Заява прокурора щодо недобросовісності дій відповідачів на даний час не має правового значення, оскільки оцінка наданих сторонами доказів на підтвердження заявлених вимог та заперечень, зокрема щодо добросовісності чи недобросовісності відповідачів у справі як кінцевих набувачів спірного майна, здійснюється судом при ухваленні рішення у справі, а не на стадії підготовчого провадження.

Поміж тим, відповідно ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто, незаконний набувач вважається добросовісним, поки протилежне не буде встановлено рішенням суду, про що також зазначено у постанові ВП ВС від 20.11.2018 у справі № 907/50/16.

Більш того, відповідно до вимог ч.2 ст.391 ЦК України спори органу державної влади або органу місцевого самоврядування щодо відчуженого у приватну власність майна вирішуються на підставі ст.387 і 388 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного, виконання вимог абзацу 2 частини 4 ст.177 ЦПК України при витребуванні прокурором (державним органом) майна у особи за відсутності судового рішення щодо визнання цієї особи недобросовісним набувачем, є обов`язковими.

Суд зауважує, що з 09.04.2025, тобто з моменту набрання чинності вищевказаних змін до ст.ст. 177, 185 ЦПК України, вони підлягають виконанню всіма учасниками процесу, при цьому положення ч.11 ст.187 ЦПК України вимагають приведення позовної заяви у відповідність зі ст.ст.175, 177 ЦПК України після відкриття провадження по справі на будь-якій стадії судового провадження та не залежать від наявності відповідних вимог до позовної заяви на момент відкриття провадження по справі.

Чинним законодавством не передбачена можливість невиконання судом вимог ч.ч. 11, 13 ст.187 ЦПК України у зв`язку з тим, що відповідні вимоги до позовної заяви не були передбачені на стадії відкриття провадження у справі або незгоди позивача з вимогами ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що чітке додержання вимог цивільного процесуального законодавства після їх зміни є запорукою справедливого та своєчасного судового розгляду. Суд зауважує, що невиконання позивачем абзацу 2 частини 4 ст.177 ЦПК України ставить законність судового рішення в залежність від процесуальної поведінки сторін, оскільки наперед створює неможливим винесення рішення суду відповідно до вимог ч.5 ст.390 ЦК України у випадку добросовісності набувача, що не відповідає основним засадам цивільного судочинства, зокрема принципам верховенства права, юридичної визначеності, пропорційності та змагальності.

Також, суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду, що відображені у постановах від 30 квітня 2025 року у справі №686/14711/21, 07 травня 2025 року у справі №128/680/21, від 21 травня 2025 року у справі №678/1280/21 щодо обов`язковості врахування положень Закону України від 12 березня 2025 року №4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» після набрання ними чинності під час подальшого судового провадження.

З урахуванням вищевикладеного, виконання вимог абзацу 2 частини 4 ст.177 ЦПК України при витребуванні прокурором (державним органом) майна у особи за відсутності судового рішення щодо визнання цієї особи недобросовісним набувачем, є обов`язковими та не залежать від суб`єктивної думки прокурора чи позивача.

Разом з тим, вимоги, визначені ухвалою суду від 11.08.2025 Слобожанською окружною прокуратурою в частині внесення та долучення до позовної заяви доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірної земельної ділянки не виконані, як і не виконані Дніпропетровською обласною державною адміністрацією - обласною військовою адміністрацією, в інтересах якої і подано даний позов до суду.

Згідно з п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до правосуддя не передбачає невиконання вимог закону та судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 і п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу, що норми діючого цивільного процесуального законодавства не наділяють суд повноваженнями щодо продовження розгляду справи у разі невиконання позивачем ухвали суду про залишення позову без руху.

Враховуючи вищевикладене, а також предмет позову та підстави заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Питання повернення судового збору сплаченого при поданні даного позову судом не вирішується, оскільки відсутнє з цього приводу клопотання особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст.187, 257, 259-261, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія "Східний лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок?у власність держави- залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що він має право на повторне звернення із позовною заявою до суду, якщо будуть усунуті умови, що були підставою для залишення її без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

? ? ? ? Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков?