"28" серпня 2025 р. Справа № 363/3120/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,

встановив:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно.

Позовну заяву ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 27.06.2025 року залишено без руху, оскільки її подано без дотримання вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України і встановлено для усунення недоліків строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

Суд звернув увагу, що згідно вимог п. 3-5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі за №910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Згідно п. а ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

У пред`явленій позовній заяві висунуто вимоги майнового характеру про визнання права власності на об`єкт нерухомості.

Однак, в порушення зазначених норм, позовна заява не містить грошову оцінку спірного житлового будинку, що позбавляє суд можливості встановити ціну позову та, відповідно, розмір судового збору, який позивач має сплатити за вимоги майнового характеру.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить - 3028 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн). З огляду на це, позивачу, при зверненні до суду з позовом, необхідно було надати докази щодо ціни позову та сплатити відповідний судовий збір за вимогу майнового характеру.

Відповідно до квитанцій №8683-4017-8300-7393 та 0237-8024-2758-0945 від 03.06.2025 позивачами сплачено судовий збір у загальному розмірі 3328 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивачам слід надати докази грошової оцінки спірного житлового будинку та, у разі необхідності, доплатити розмір судового збору, що складає різницю між вже сплаченою сумою судового збору та 1% від вартості житлового будинку.

Судом направлена копія ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2025 року про залишення позовної заяви без руху на адреси позивачів, вказаних у заяві. Відповідно до поштового відправлення №871 та №063 позивачі не отримали копію ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2025 року, вказані поштове відправлення повернуто «за закінченням терміну зберігання» 21 липня 2025 року та 21.08.2025 року.

Станом на 27 серпня 2025 року, заява про усунення недоліків до суду не надходила.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Аналіз наведених положень процесуального закону свідчить про те, що у разі, якщо судом встановлено недоліки заяви і надано строк для їх усунення, такі недоліки мають бути усунуті заявником у строк, встановлений судом. В разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

З огляду на те, що ухвалу суду про залишення заяви без руху залишено не виконаною стороною заявника, за таких обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню.

Згідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Олійник С.В.