Провадження №: 2/336/3382/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2025 року місто Запоріжжя
Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Турчинського Максима Ігоровича, за участю секретаря судового засідання Кумечко Ірини Миколаївни, розглянувши цивільну справу
за позовом: Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради
про стягнення надмірно виплачених коштів, -
Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Вперше ОСОБА_1 зі своєю донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встали на облік як ВПО у 2014 році та отримували допомогу.
Відповідно до регламентованого механізму надання щомісячної адресною допомоги, визначеного «Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014. №505, - відповідач подавала відповідні заяви на призначення допомоги та отримувала таку грошову допомогу. Починаючи з травня 2017 року відповідач допомогу отримувала виключно на дитину ОСОБА_2 .
На підставі поданої відповідачем заяви 16.11.2021р., рішенням Управління від 23.11.2021р. була призначена допомога ВПО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на дитину з 22.11.2021р. по 21.05.2022р. у розмірі 1000,00 гривень щомісячно. В подальшому, у зв`язку з зміною механізму виплати допомоги на підставі постанови КМУ від 20.03.2022р. №332 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», відповідач з 01.03.2022р. отримувала щомісячну адресну допомогу ВПО на проживання у розмірі 2000,00 гривень на доньку ОСОБА_2 .
Відповідно до абзацу 5 зазначеного Порядку №332, допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року.
З метою обліку внутрішньо переміщених осіб, орган соціального захисту населення на підставі отриманої електронної справи включає інформацію про таких осіб до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Пунктом 5 зазначеного вище Порядку №332 регламентовано, що внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги. Окрім того, Порядком №332 та Порядком №509 зобов`язано ВПО повідомляти про зміни, які можуть вплинути на право отримання допомоги.
У листопаді 2023 року за результатами перевірки, проведеної Міністерством соціальної політики України, було встановлено, що ОСОБА_2 19.07.2023 року була взята на облік у Єдиній інформаціній базі даних про внутрішьно переміщених осіб в іншому районі (м.Київ) та допомогу на проживання ВПО отримувала самостіно з 01.07.2023 року, а мати ОСОБА_1 одночасно продовжувала отримувати допомогу на дитину по жовтень 2023 включно та не повідомила структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну життєвих обставин. Виплата допомоги на дитину відповідачеві була зупинена та на підставі пункту 11 Порядку 332 проведений розрахунок неправомірно отриманих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка складала за період з 01.07.2023 по 31.10.2023 8000,00 грн.
Оскільки відповідач всупереч вимогам законодавсвта не повідомила позивача про зміни, які вплинули на розмір даної допомоги, позивач просить стягнути з відповідача неправомірно отриману допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.07.2023 по 31.10.2023 у сумі 8000,00 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою суду від 21.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи.
Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась судом належним чином та у визначеному порядку. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст.ст.247,280,281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради перебувала на обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 як внутрішньо переміщена особа разом зі своєю донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України від 20.10.2014 "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".
Відповідно до ч.1 ст.1 зазначеного Закону, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Статтею 2 зазначеного Закону передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
Рішенням Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району від 23.11.2021 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як особі, що продовжує навчатися) призначено допомогу з 22.11.2021 по 21.05.2022 у розмірі 1000,00 грн., - в подальшому продовжено виплати до 21.05.2022 року.

В подальшому, на підставі нормативних приписів законодавства, зокрема «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022р. №332, - з 01.04.2022 року було автоматично призначено (продовжено) допомогу у розмірі 2000,00 гривен на доньку ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19.07.2023 була взята на облік у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб в іншому районі (м.Київ) та отримувала допомогу на проживання ВПО самостійно з 01.07.2023 року.

У листопаді 2023 року за результатами перевірки, проведеної Міністерством соціальної політики України було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19.07.2023 була знята з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб у складі сім`ї та переоблікувалась як ВПО за іншою адресою (м.Київ) та отримувала з 01.07.2022 по 31.10.2023 допомогу самостійно, а ОСОБА_1 одночасно продовжувала отримувати допомогу на дитину по жовтень 2023 рік включно та не повідомила структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну життєвих обставин.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Внаслідок не повідомлення відповідачем обставин, які впливають на призначення і виплату допомоги, відповідачу надмірно виплачено грошову допомогу в розмірі 8000,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком по о/р № НОМЕР_1 (ВПО) за період з липня 2023 по жовтень 2023 отримувач ОСОБА_1 .

Повідомленням від 05.12.2023 №04-003/5058 відповідача повідомлено про необхідність повернення надмірно виплачених коштів у розмірі 8000,00 грн. за відповідними реквізитами.

Згідно з п.5 вищезазначеного Порядку, внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст.1213 ЦК України).

Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.

Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Пунктом 11 Порядку визначено, що у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Відповідачем доводи позивача не спростовано у належний спосіб, доказів добровільного повернення допомоги на проживання суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надмірно виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.07.2023 по 31.10.2023 рік в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради суму судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради адреса: м.Запоріжжя, бул. Марії Примаченко, буд. 3, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Суддя М.І.Турчинський

25.08.25