Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 497/413/25
Провадження по справі № 2/514/353/25
23 липня 2025 року с-ще Бессарабське
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кирилюк І.М.,
при секретарі Куруч І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
Представник позивача - адвокат Дернова /Чехоєва/ Н.М. (діє на підставі довіреності від 12.12.2024 №6-01/394, свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю) подала до Болградського районного суду Одеської області позовну заяву про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 11.06.2023 року об 11 годині 30 хвилин в м. Одесі по вул. Люстдофська дорога, біля будинку №146д/2 мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «CHEVROLET», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля марки «HONDA», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень.
На дату вчинення цієї пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений Законом №1961-IV обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та скоїв ДТП.
Після проведення виплати потерпілій особі, у МТСБУ виникло право звернутися з регресним позовом до ОСОБА_1 , як винуватця ДТП.
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 11.03.2025 року цивільну справу № 497/413/25 (провадження №2/497/537/25) за вказаним позовом передано за територіальною підсудністю до Тарутинського районного суду Одеської області (ч.1 ст. 27 ЦПК України).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04. 2025 року головуючим суддею у справі визначено Кирилюк І.М.
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 14.04.2025 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання призначені на 12 червня та 23 липня 2025 року не з`явився, на адресу суду повернулись поштові відправлення з відміткою Укрпошти про відсутність за адресою.
В передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України порядку відповідача повідомлено про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення 13.06.2025 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Таким чином суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, проте останній в судове засідання не з`явився, відзиву на позов суду не надав, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання без повідомлення причини такої неявки, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Ураховуючи наведені обставини, думку представника позивача, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін з ухваленням за наслідками такого розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 11.06.2023 року об 11:30 год, в м. Одеса по вул. Люстдофська дорога, біля будинку №146д/2, водій ОСОБА_1 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керуючи автомобілем марки «CHEVROLET», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «HONDA», номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду. За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП ОСОБА_1 піддано відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 гривен. Постанова суду набрала законної сили 04.08.2023 року (а.с. 9-10).
Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем вимог ПДР та спричинене ДТП, яке сталося з вини відповідача, перебуває у причинно наслідковому зв`язку з механічним пошкодженнями завданими автомобілю марки «HONDA», номерний знак НОМЕР_2 , належному на праві власності (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ) ОСОБА_2 (а.с.7).
Власник ОСОБА_2 транспортного засобу марки «HONDA», номерний знак НОМЕР_3 , 29.06.2023 року повідомив аварійного комісара МТСБУ в м. Одесі про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 4).
29 червня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування (а.с.3).
Таким чином винуватцем ДТП шкода не була відшкодована потерпілій особі.
Крім того, МТСБУ було сплачено послуги аварійного комісара в розмірі 1447, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №974028 від 04.08.2023 року (а.с. 37).
Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд виходить з такого.
Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Норми Закону № 1961-IV спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 22 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону № 1961-IV).
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Статтею 39 Закону № 1961-IV встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону № 1961-IV встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Статтею 1191 ЦК України також встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Вказане положення ЦК України узгоджується з п. 38.2.1. ст. 38 Закону № 1961-IV, згідно з яким страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
При розгляді цієї справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достатніми як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку і у їх сукупності.
Відповідно до ст.81 ч.1, ч. 6 ЦПК України, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.
Відповідачу відомо про розгляд зазначеного спору в суді, йому також пропонувалось подати відзив, заперечення та усі наявні у нього докази по справі. Проте на час розгляду справи, від відповідача до суду не надійшло будь-яких пояснень, заперечень, тощо на спростування доводів викладених в позовній заяві.
З огляду на зазначене суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, позаяк позивач сплатив судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією № 2759 від 07.02.2025 року (а.с.43) з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у виді судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складений 26 серпня 2025 року.
Суддя І.М. Кирилюк