Справа № 165/1830/25
Провадження № 2/156/349/25
Рядок статзвіту № 38
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду у сел. Іваничі цивільну справу № 165/1830/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

І. Зміст спору

Позивач ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернувся з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи позовні вимоги тим, що 03.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 02981-08/2024, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не викопав умов кредитного договору.

Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 19 500 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн.; заборгованості за відсотками - 6 750 грн; заборгованості за штрафом - 7 750 грн.

23.12.2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 23122024 від 23.12.2024 р.

Згідно вищевказаного Договору та відповідно до ст. 512 ЦК України ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року.

У зв`язку із невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо повернення кредиту, позивач, як правонаступник, змушений звернутися до суду з цією позовною заявою та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 500,00 грн та судові витрати по справі на оплату судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 гривень.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Після надходження справи за підсудністю ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 30.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. За клопотанням позивача судом витребувано докази.

Судом також вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачу із позовною заявою та додатками, за місцем його реєстрації. 17.07.2025 року конверт із вказаними документами на ім`я відповідача повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзиву на позовну заяву.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків.

ІІІ. Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 03.08.2024 року відповідач ОСОБА_1 заповнила ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» заявку-анкету клієнта на отримання кредиту, відповідно до якої просила надати їй кредит, вказала свої анкетні дані та номер картки (а.с. 17-18).

03.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 02981-08/2024, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит наданий строком на 120 днів; дата надання кредиту 03.08.2024; дата погашення кредиту 30.11.2024; процентна ставка 1,50 % та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 Договору.

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5169-15хх-хххх-2071 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Із дослідженого судом договору встановлено, що відповідач ознайомлений та згідний з умовами договору, що підтверджується його електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Уклавши договір, підтвердив, що ознайомився повністю, розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримувались Правил надання грошових коштів позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, текст яких розміщений на веб-сайті товариства (а.с. 22-27).

Крім того, ОСОБА_1 03.08.2024 року підписано Паспорт споживчого кредиту з якого вбачається: тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту: на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума/ліміт кредиту 5000,00 гривень; строк кредитування 120 днів; процентна ставка, відсотків річних: 1,50% в день, що становить 547,50 % річних; тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 9671,38 %; загальні витрати за кредитом 9000,00 гривень., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 14000,00 гривень (а.с. 19-21).

Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року затверджено графік платежів за договором. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.28-29)

На підтвердження укладення договору в електронному вигляді позивачем надано довідку ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» про ідентифікацію відповідно до якої відповідач ОСОБА_2 , з якою укладений договір про надання фінансового кредиту № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року, ідентифікована ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Акцепт договору підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: одноразовий ідентифікатор W3215; час відправки ідентифікатора позичальнику: 03.08.2024 о 10:17:00; номер телефону на який було відправлено ідентифікатор: 54 (а.с. 36).

Згідно з відповіддю АТ «Акцент-Банк» від 14.07.2025 № 20.1.0.0.0/7-250707/0289, наданою на виконання ухвали суду від 30.06.2025 року, банківська карта № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до платіжної інструкції № 43.128 від 03.08.2024 року відповідачу було перераховано 5000,00 гривень з відміткою призначення платежу: тримання переказу коштів на карту АТ «А-Банк» у терміналах інших банків; № картки: НОМЕР_2 , 5000 UAH (а.с. 90).

23.12.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу № 23122024, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 39-43).

Згідно з Витягу з Реєстру боржників за договором факторингу № 23122024 від 23.12.2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» передало право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року на загальну суму заборгованості 19 500,00 гривень, з яких 5000,00 гривень - борг за тілом кредиту, 6 750,00 гривень заборгованість за відсотками та 7750 грн заборгованість за штрафом (а.с. 44).

Відповідно до платіжної інструкції ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило оплату ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» згідно договору факторингу № 23122024 від 23.12.2024 року (а.с. 46).

ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 23.12.2023 року направило на адресу відповідача ОСОБА_2 лист, яким повідомило про відступлення права вимоги заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (а.с. 31).

Отже, позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року, укладеним між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 21 травня 2025 року направило на адресу відповідача ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій повідомило її про відступлення права вимоги, із зазначенням суми боргу, а також вимогу про сплату вказаної заборгованості (а.с. 47).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не здійснювало нарахувань за кредитним договором № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року.

Заборгованість відповідача також підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» станом на 23.12.2024 року за Кредитним договором № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року. Відсотки відповідачу нараховані за період з 03.08.2024 року по 30.11.2024 року за процентною ставкою 1,5 % в день. Загальна сума заборгованості становить 19 500,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень сума боргу за тілом кредиту; 6 750,00 гривень сума боргу за відсотками та 7 750 грн заборгованість за штрафом. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач будь-яких платежів на повернення кредиту чи сплати відсотків не здійснював (а.с. 32-34).

Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитної заборгованості.

Відповідачка відзиву на позовну заяву не надала. Будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві чи контррозрахунку від неї не надходило. Таким чином, здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідачка не спростувала.

IV. Застосоване законодавство

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77, 79, 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

V. Висновки суду

З огляду на встановлені судом обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку, що між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем шляхом підписання за допомогою одноразового ідентифікатора заяви № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року укладено договір про надання споживчого кредиту. Правовідносини у цій справі регулюються Цивільним кодексом України. Кредитний договір містить інформацію, як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину, та строк на який видані кредитні кошти та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України. При цьому, відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору.

Між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, внаслідок чого через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 02981-08/2024 від 03.08.2024 утворилась заборгованість в сумі 19 500,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - борг за тілом кредиту, 6 750,00 гривень заборгованість за відсотками та 7 750 грн заборгованість за штрафом.

Позивач набув право вимоги до відповідача за договором № 02981-08/2024 від 03.08.2024.

Станом на час розгляду справи відповідач не спростував заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту, не надав доказів сплати ним зазначеної суми.

Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5000,00 гривень, яка ним не сплачена, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5000,00 гривень тіла кредиту.

Окрім тіла кредиту позивач просить стягнути відсотки за користування коштами з 03.08.2024 року по 30.11.2024 року за процентною ставкою 1,5 % в день, як передбачено договором.

Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені ст. 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Так, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Нарахування і стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За матеріалами справи, позивачем нараховано відсотки за користування кредитом за період з 03.08.2024 року по 30.11.2024 року включно, тобто в межах узгодженого сторонами строку кредитування, право на нарахування відсотків припинилось у зв`язку з пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення відсотків підлягає до задоволення повністю у розмірі 6 750 гривень.

Між тим, нарахований позивачем штраф у сумі 7 750,00 гривень стягненню з відповідача не підлягає відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у зв`язку із введенням на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, який триває і на день ухвалення рішення. Отже, нарахування штрафу в розмірі 7 750,00 гривень є безпідставним, а позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Відтак, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 02981-08/2024 від 03.08.2024 року, яка підлягає стягненню з відповідача сановить 11 750,00 гривень та складається з 5 000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту та 6 750,00 гривень заборгованості за відсотками. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення.

VІ. Судові витрати

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи (а.с.1).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1 459,65 грн (11750х2422,40/19500=1 459,65).

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, зокрема, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн., на підтвердження яких, долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024, копію замовлення від 15.04.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги, детальний опис наданих послуг від 09.05.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.03.2025, рахунок на оплату від 25.04.2025 на суму 7000,00 грн.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 4 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» заборгованість за кредитним договором № 02981-08/2024 від 03.08.2024 в сумі 11 750 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти частини позовних вимог про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» 1 459 (одна тисяча чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 65 копійок понесених позивачем судових витрат на сплату судового збору та 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи та їх місцезнаходження:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "КРЕДИТ- КАПІТАЛ"», , місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, місто Львів, Львівська обл., 79018;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. Є. Малюшевська