ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 650/1974/25 Головуючий в суді І інстанції Сікора О.О.
Провадження № 22-ц/819/551/25 Доповідач Кутурланова О.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кутурланової О.В.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Склярської І.В.,
секретарОлійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09 травня 2025 року у складі судді Сікори І.І. у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Промітний Дмитро Сергійович, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Промітний Д.С., звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та будь-якому державному реєстратору або нотаріусу по всій території України здійснювати реєстраційні дії стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :04:021:0012, :04:021:0006 до набрання рішенням суду законної сили по даній справі.

Заява мотивована тим, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про розірвання договору оренди землі.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначала, що як вбачається з відкритого реєстру ДЗК, починаючи з 01.05.2025 року, відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відчуження прав оренди земельних ділянок, що перебували у користуванні товариства, іншим юридичним особам, одним із яких є ТОВ «Перемога-Плюс». Дані правочини містять фіктивні ознаки, спрямовані на унеможливлення виконання рішення суду про розірвання договору оренди землі у разі задоволення позовних вимог.

Заявник посилалася на існування обґрунтованих припущень, що подібні дії можуть бути вчинені і стосовно належних їй земельних ділянок, які є предметом виниклого між сторонами спору, що ускладнить або унеможливить виконання у справі судового рішення та створить перешкоди у поновленні порушених прав позивача.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09 травня 2025 року заяву задоволено.

Застосовано заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та будь-якому державному реєстратору або нотаріусу здійснювати реєстраційні дії відносно земельних ділянок з кадастровими номерами :04:021:0012, :04:021:0006, до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-Агропродукт» - Журик А.Л., посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Письмових відзивів на скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку судових повісток до електронних кабінетів сторін.

Від представника позивача адвоката Промітного Д.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, зі змісту вказаної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою.

З огляду на вказане та враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1,2ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1,2,5ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заява позивача є аргументованою та обґрунтованою і невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, може зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвала мотивована тим, що ТОВ "ЮТС-Агропородукт" було укладено Договір № 1704/25-24 від 17 квітня 2025 року, за умовами якого право оренди земельних ділянок, щодо яких вже існує спір про належне виконання зобов`язань, було відчужено на користь третьої особи ТОВ «Перемога-Плюс». Вказане свідчить про очевидну спробу змінити правовий статус спірного об`єкта, зокрема шляхом передачі прав на нього іншій особі поза волею власника земельної ділянки та без погодження з ним, попри наявність невиконаних договірних зобов`язань зі сторони орендаря.

Запропонований заявником вид забезпечення позову є необхідним, пропорційним та обґрунтованим способом захисту прав позивача. При цьому суд врахував, що такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача як орендаря земельної ділянки, оскільки земельна ділянка й надалі перебуває у користуванні відповідача, а обмежується лише забороною відповідним особам вчиняти дії пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірні земельні ділянки.

Заявлений захід забезпечення є співмірним, необхідним і таким, що забезпечує ефективний захист прав позивача у межах даного провадження.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду і вважає його таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про розірвання договору оренди землі.

Розгляд справи здійснюється у межах позовного провадження.

Рішення у справі на час постановлення оскаржуваної ухвали не ухвалено.

Предметом розгляду вказаної справи є вимога позивача про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо вказаних ними земельних ділянок, укладеного між позивачем та ТОВ «ЮТС-Агропродукт», у зв`язку з істотним порушенням останнім умов договору в частині систематичної несплати орендної плати за 2022-2024 роки.

З наданого представником позивача Договору № 1704/25-24 про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025 року встановлено, що ТОВ ««ЮТС-Агропродукт» в особі директора Журика Андрія Леонідовича, що діє на підставі Статуту та рішення учасника, з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога-Плюс", в особі директора Рака Олександра Івановича, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та їх наслідки, уклали договір про те, що продавець передає (відчужує), а покупець набуває право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, площею 128,5645 га, яка зазначена у Додатку № 1 до договору (де знаходяться спірні земельні ділянки).

Підставою для звернення до суду з заявою про забезпечення позову стало вчинення відповідачем дій, направлених на відчуження права оренди спірних земельних ділянок, щодо яких наявний спір між сторонами щодо розірвання з відповідачем договору оренди.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Верховний Суд у постановах від 31 липня 2024 року справа № 623/2015/21,від 29 липня 2024 року в справі № 761/80/23, від 15 липня 2024 року в справі № 361/5905/23 та інших виснував, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується забороною вчиняти певні дії(пункт 2).

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Такі правові висновки сформульовані Верховний Судом у постановах від 17 червня 2024 року в справі № 644/1482/22, від 01 травня 2024 року в справі № 638/6777/23, від 21 лютого 2024 року в справі № 201/9686/23 та інших.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, під час використання механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції встановив, що в провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про розірвання договору оренди землі. Розгляд справи здійснюється у межах позовного провадження, рішення у справі на час подання заяви не ухвалено. Незважаючи на вказані обставини, саме в цей період, ТОВ «ЮТС-Агропродукт» здійснив відчуження права оренди спірної земельної ділянки на користь третьої особи, уклавши відповідний договір № 1704/25-24 від 17 квітня 2025 року з ТОВ «Перемога-Плюс».

Суд першої інстанції правильно зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на зміну правового статусу спірної земельної ділянки, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, є необхідним, пропорційним та обґрунтованим способом захисту прав позивача.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, з урахуванням відсутності доказів завдання відповідачу збитків унаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а також враховуючи те, що такий захід не позбавляє відповідача права користування земельною ділянкою, але запобігає її подальшому відчуженню чи перереєстрації речових прав на іншу особу під час розгляду справи, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлений захід забезпечення є співмірним, необхідним і таким, що забезпечує ефективний захист прав позивача у межах даного провадження, а аргументи скаржника про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у товариства наміру здійснити дії щодо спірної земельної ділянки, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, а фактично зводяться до незгоди з рішенням суду про забезпечення позову.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права та є обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» залишити без задоволення.

Ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09 травня 2025 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 02 вересня 2025 року.

Головуючий О.В.Кутурланова

Судді: Л.П.Воронцова

І.В.Склярська