Справа № 465/5985/23 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-з/811/208/25 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
29 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С. М.,
суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
секретар судового засідання - Марко О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву представника Кулеби Володимира Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
постановою Львівського апеляційного суду від 31 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка підписана представником Кулебою Володимиром Миколайовичем на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року, задоволено частково.
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 175 674 грн 13 коп. змінено, визначено її розмір у сумі 378 857 грн 64 коп.

Абзаци сьомий - десятий резолютивної частини рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року викладено в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 402 грн 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 200 грн 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 4 060 грн 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 613 грн 01 коп.».

В решті рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка підписана представником Кулебою Володимиром Миколайовичем на додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року, задоволено частково.

Додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року змінено, викладено абзаци третій та четвертий резолютивної частини в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 26 675 грн 93 коп. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 11 140 грн 20 коп».

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 228 грн 93 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

06 серпня 2025 року представник Кулеба Володимир Миколайович подав заяву про ухвалення додаткового рішення, така зареєстрована в суді апеляційної інстанції 07 серпня 2025 року, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 30 000 грн та 5 % від ціни позову на користь ОСОБА_2 та на користь ОСОБА_3 .

Заява про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги від ОСОБА_4 , не надходила.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заяву слід задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів прийшла виходячи з такого.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги,

встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

До закінчення судових дебатів представник Кулеба Володимир Миколайович зробив заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, а 06 серпня 2025 року, тобто протягом п`яти днів після прийняття постанови апеляційним судом, від нього надійшла письмова заява про ухвалення додаткового рішення у справі з доказами про витрати, які сторона понесла і понесе у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді.

Тобто, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України заявником дотримані.

З доданих до заяви матеріалів убачається, що між ОСОБА_2 та адвокатом Кулебою В. М. укладено Договір доручення на представництво інтересів та надання правничої допомоги (правової допомоги) від 01 червня 2023 року. Аналогічний за своїм змістом договір укладено 15 березня 2023 року між ОСОБА_3 та адвокатом Кулебою В.М.

Відповідно до п. 6 Договору, обсяг та вартість виконаних за даним договором доручень фіксується в акті (-ах), що підписується сторонами або їх повноважними представниками.

Гонорар (винагорода адвоката) за успішний правовий супровід (здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги) клієнета складає 5% від ціни позову ( пункт 7 договору).

В подальшому, а саме 22 липня 2025 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та адвокатом Кулебою В. М. укладено Договір доручення на представництво інтересів та надання правничої допомоги (правової допомоги), такі є аналогічні за своїм змістом.

Пункт 7 даного договору вказує: обсяг та вартість виконаних за даним договором доручень фіксується в акті (-ах), що підписується сторонами або їх повноважними представниками.

Із долученого представником Кулебою В. М. до матеріалів заяви Акту про надання правничої допомоги (приймання наданих послуг) № 2 від 25 липня 2025 року убачається, що адвокатом Кулебою В. М. надано позивачам юридичні послуги згідно договорів доручення на представництво інтересів та надання правничої допомги від 22 липня 2025 року, які полягають у представництві клієнтів у Львівському апеляційному суді та участі в 1 судовому засіданні - 2 000 грн;

В Акті приймання наданих послуг № 2 від 05 серпня 2025 року відображено надані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокатом Кулебою В. М. послуги.

Також зазначено, що вартість за одну людино-годину надання послуг становить 2 000,00 грн, а вартість за одне судове засідання з врахування часу та витрат на доїзд до Львівського апеляційного суду становить 2 000,00 грн (послуга).

Адвокатом надано наступні послуги:

-вивчення рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року та консультація щодо підстав апеляційного оскарження - 1 година - 2 000 грн;

-апеляційна скарга на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року - 6 годин - 12 000 грн;

-сплата судового збору та надіслання квитанції - 1 година - 2 000 грн;

-вивчення додаткового рішення Франківського районного суду м.Львова від 19 березня 2025 та консультація щодо підстав апеляційного оскарження - 1 год - 2 000 грн;

-апеляційна скарга на додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року - 2 години - 4 000 грн;

-участь в судовому засіданні Львівського апеляційного суду 24 липня 2025 року - 2 000 грн;

-підготовка акту виконаних робіт та заяви щодо винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу формування додатків та відправка відповідачу і в Львівський апеляційний суд - 2 години - 4 000 грн;

Сумарно адвокатом затрачено часу 13 год. 00 хв. та 1 судове засідання, сума - 28 000,00 грн.

З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, колегія суддів враховує, що під час апеляційного перегляду справи позиція позивачів не змінювалася, а представництво їх інтересів здійснювалося тим самим адвокатом. При цьому, доводи апеляційної скарги фактично ґрунтувалися на аргументах позовної заяви та заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Отже, правова позиція позивачів вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

На думку колегії суддів, за обставин даної справи, зазначені окремо у заяві послуги адвоката, витрачений на них час та вартість таких, як то: вивчення рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2024 року та консультація щодо підстав апеляційного оскарження - 1 година - 2 000 грн, апеляційна скарга на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26.12.2024 - 6 годин - 12 000 грн, вивчення додаткового рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 та консультація щодо підстав апеляційного оскарження - 1 год - 2 000 грн; апеляційна скарга на додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року - 2 години - 4 000 грн у значній мірі, охоплюються послугами, які цей же адвокат надавав у суді першої інстанції, а відтак їх вартість є надмірною.

А такі послуги як сплата судового збору та надіслання квитанції - 1 година - 2 000 грн, підготовка акту виконаних робіт, формування додатків до заяви щодо винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу та відправка заяви з додатками відповідачу і в Львівський апеляційний суд - 2 години - 4 000 грн, загалом не може бути віднесено до надання правничої допомоги.

В заяві зазначено участь в судовому засіданні Львівського апеляційного суду двічі (п. 6 та п. 7) - по 2 000 грн за кожне, в той час як судове засідання в суді апеляційної інстанції за участі адвокатів проводилось лише один раз 24 липня 2025 року.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Львівського апеляційного суду від 31 липня 2025 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу з врахуванням гонорару успіху, який становить 5 % від ціни позову, і стягнення такого двічі, на думку колегії суддів, буде суперечити принципам справедливості та верховенства права.

Отже, дослідивши заяву про стягнення судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених позивачкою витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 30 000, 00 грн та 5% від ціни позову не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині.

Виходячи з вищенаведених критеріїв і обставин даної справи та з урахуванням наведених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що витрати позивачів на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, підлягають стягненню частково у сумі 5 000, 00 грн, і такі належить стягнути з відповідача ОСОБА_4 . У задоволенні решти вимог заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 259, 268, 270, 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

заяву Кулеби Володимира Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч ) грн 00 коп.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 29 серпня 2025 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич