г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3552/25
Номер провадження 2/213/1603/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Алексєєва О.В., за участі секретаря судового засідання - Довгої А.В., розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №3 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», звернувшись до суду з позовом, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 23 139,48 гривень, а також судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 6 000,00 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 грудня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено електронний договір №7406003 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 6 500,00 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує.

27 листопада 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача за договором №7406003.

Процесуальні дії у справі.

27 червня 2025 року позовна заява надійшла до суду.

03 липня 2025 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

04 липня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

У судове засідання сторони не викликалися. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив не направив.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Фактичні обставини, встановлені судом.

24 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено електронний договір №7406003 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 6 000,00 грн строком на 360 днів шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку №НОМЕР_1 , стандартна процентна ставка 2,2% в день, знижена процентна ставка 1,1% в день.

Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

26 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено електронну додаткову угоду до договору 7406003, за умовами якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 500,00 грн: викладено умови договору в новій редакції, зокрема сума кредиту (загальний розмір) складає: 6 500,00 грн.

Згідно з листом ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № від 19 травня 2025 року товариством 24 грудня 2023 року успішно перераховано кошти в сумі 6 000,00 грн від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 .

27 листопада 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем ( номер запису в реєстрі боржників 192). Розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги становить 23 139,48 грн.

Згідно з розрахунком заборгованість за кредитним договором становить 23 139,48 грн і складається з суми заборгованості з тіла кредиту 6 357,00 грн; заборгованість за процентами 16782,48 грн.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини з відступлення права грошової вимоги фактору, належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові.

Норми права, які застосовує суд.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За статтею 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення електронного кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором, набуття позивачем права вимоги за цим договором.

Водночас позивачем не підтверджено отримання відповідачем кредиту в сумі 6 500,00 грн. Так, позивачем надано лист платіжного провайдера, яким підтверджується переказ відповідачу грошових коштів у сумі 6 000,00 грн. Проте доказів отримання відповідачем на підставі укладеної додаткової угоди до кредитного договору грошових коштів у сумі 500,00 грн суду не надано, клопотання про витребування доказів, зокрема виписки з особового рахунку відповідача, на підтвердження факту отримання 500,00 грн кредитних коштів позивачем не заявлено.

Таким чином, суд вважає доведеною сумою отриманого відповідачем кредиту 6 000,00 грн і саме на цю суму мають нараховуватися проценти за користування кредитом.

Проте суд зазначає, що кредитний договір укладено 24 грудня 2023 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому встановлення у кредитному договорі зниженої процентної ставки у розмірі 1,1% в день та стандартної 2,2% в день не відповідає вимогам частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення договору.

З наданої позивачем картки обліку договору (розрахунок заборгованості), складеної первісним кредитором, видно, що нарахування процентів з 24 грудня 2023 року по 22 січня 2024 року здійснювалося за ставкою 1,1% в день, кількість днів, за які здійснювалося таке нарахування 30. З 24 січня 2024 року по 18 серпня 2024 року нарахування процентів здійснювалося за ставкою 2,2% в день, кількість днів, за які здійснювалося нарахування 208.

Таким чином, передбачена в договорі умова щодо встановлення процентної ставки у розмірі 1,1 % в день та 2,2% в день згідно з ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.

Тому суд розраховує заборгованість за укладеним договором, виходячи із встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 % з урахуванням підтвердженого розміру наданого кредиту та здійснених відповідачем платежів за договором.

Так, розмір процентів, що мав сплачуватися відповідачем щоденно у період з 24 грудня 2023 року по 22 січня 2024 року (30 днів), становить 60,00 грн (6 000 х 1%), сума процентів за цей період 1 800,00 грн (60 х 30). Відповідачем у цей період сплачено такі суми: 15 січня 2024 року 750,00 грн, 22 січня 2024 року 1 384,00 грн. Загальна сума платежів за цей період становить 2 134,00 грн. Таким чином, розмір здійснених відповідачем платежів у цей період перевищує розмір процентів, а тому сума в 334,00 грн (2 134 1 800) має бути зарахована в рахунок погашення тіла кредиту. Отже, тіло кредиту, на яке мали нараховуватися проценти за наступний період, становить 5 666,00 грн (6 000 334). З 24 січня 2024 року по 20 лютого 2024 року (28 днів) розмір нарахованих процентів має становити 1 586,48 грн (5 666 х 1% х 28). 20 лютого 2024 року відповідачем сплачено 4 147,00 грн, що перевищує розмір процентів, тому сума в 2 560,52 грн (4 147 1 586,48) має бути зарахована в рахунок погашення тіла кредиту. У зв`язку з цим тіло кредиту становить 3 105,48 грн (5 666 2 560,52). З 21 лютого 2024 року по 21 березня 2024 року (30 днів) розмір процентів має становити 931,64 грн (3 105,48 х 1% х 30). Отже станом на 21 березня 2024 року загальна заборгованість за тілом кредиту та процентами має становити 4 037,12 грн (3 105,48 + 931,64). 21 березня 2024 року відповідачем сплачено 4 195,62 грн. Зазначена сума є більшою за загальну суму заборгованості за кредитом станом на 21 березня 2024 року. Отже відповідачем виконано умови договору з повернення кредиту та сплати процентів за його користування.

Здійснювати подальші розрахунки суд не вважає за необхідне, оскільки встановлено, що станом на 21 березня 2024 року у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст.12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.

З огляду на повну сплату відповідачем тіла кредиту та процентів відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, в сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

У зв`язку із відмовою в позові понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 76-81, 89, 95, 137, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», адреса: , юридична адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 29 серпня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Алексєєв