ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6334/25
провадження № 2/753/6388/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котенко Р. В., за участю секретаря судового засідання Троцковець К. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

у березні 2025 року представник позивача адвокат Ключенкова Христина Владиславівна звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 01 червня 2019 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, що спільне життя з відповідачем через відсутність у подружжя спільних інтересів та взаєморозуміння, різні погляди на життя. Сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного. Спроби примиритись бажаного результату не дали.Представник позивача вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Також зазначає, що на час подання цього позову спору з приводу поділу майна та місця проживання дитини у подружжя немає. Після фактичного припинення подружніх відносин син разом з матір`ю проживає у Німеччині. Відтак, представник позивача просить розірвати шлюб між сторонами та після розірвання шлюбу залишити проживати дитину разом з матір`ю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання.

У судове засідання сторони не з`явились, про час, місце та дату слухання справи повідомлялись належним чином.

27 травня 2025 року від представника позивача адвоката Ключенкової Х. В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, у якій також вказала, що позивач свої вимоги підтримує.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Від відповідача будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило. Правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Направлена відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання судова повістка-повідомлення повернулася до суду з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

За таких обставин, враховуючи, що справа була призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, тобто явка сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою, з урахуванням заяви представника позивачки про розгляд справи без участі сторони позивача, відсутності будь-яких заяв та клопотань від відповідача, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 01 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 144. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 .

У шлюбі у позивача та відповідача народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача вказує, що подальше спільне проживання та збереження родини сторін є неможливим.

Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася цим правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України).

Окрім того, судом встановлено, що станом на час розгляду цієї справи між сторонами відсутній спір про місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка разом з сином тимчасово проживають у Федеративній Республіці Німеччина у м. Котбус, що підтверджується відповідно посвідками на проживання від 22 жовтня 2024 року та від 20 лютого 2024 року, виданими у м. Котбус, переклад яких з німецької на українську мову зроблений перекладачем Ревенко О. В. , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Євдокимовою К. М. 24 березня 2025 року за реєстровими №№ 4940, 4941.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Аналогічна позиція Верховного Суду міститься у постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20.

Отже, враховуючи, що після фактичного припинення шлюбних відносин син сторін проживає разом з відповідачкою і матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини, суд вважає за можливе залишити проживати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01 червня 2019 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській областіза актовим записом № 144- розірвати.

Після розірвання шлюбу малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Р. В. Котенко