У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

при секретарі - Вигівська В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив переглянути та скасувати заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.03.2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №01776-09/2023 від 05.09.2023, укладеним з ТОВ «Стар Файненс Груп», у розмірі 23977,50 грн. та 2422,40 грн. судового збору.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначає, що відповідач не міг прибути у судове засідання, адже проходив лікування. У зв`язку з проходженням лікування не зміг подати відзив. Вказує, що розгляд справи без його участі порушує його право на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як на підставу для скасування заочного рішення посилається на те, що суд не дав оцінку тим обставинам, що у договорі зазначена відсоткова ставка - 2,5% на день, що становить понад 900% річних, що суперечить принципам добросовісності (ст. 3, 13, 509 ЦК України). Суд не дослідив, чи є ставка 2,5% на день (понад 900% річних) правомірною та співмірною, дійшов невірного висновку про можливість стягнення відсотків, тоді як Верховний Суд неодноразово зазначав, що завищені відсотки не можуть бути предметом правомірного стягнення (постанова Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №444/9519/12; постанова Верховного Суду від 24.02.2021 справі №306/438/18; постанова Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №130/11534/13-ц).

Також вказував на те, що позивач не довів, що заявник ОСОБА_1 як боржник був належним чином повідомленим про заміну кредитора відповідно до вимог ст. 516 ЦК України; отримував вимогу про дострокове повернення коштів або повідомлення про прострочення. Відсутність таких документів свідчить про недотримання процедури відкликання кредиту.

Також як на підставу для скасування заочного рішення посилався на те, що матеріали справи не містять належних доказів фактичного використання кредиту. У справі не міститься документів, які підтверджують, що кошти були реально використані відповідачем. Квитанція про переказ не є достатнім підтвердженням отримання та користування кредитом.

Вказував також на те, що суд не врахував вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, згідно зі ст. 11 цього Закону, споживач має право на повну та достовірну інформацію про фінансову послугу до укладення договору, включаючи реальну річну процентну ставку (APR), загальну суму витрат за договором та правові наслідки його порушення. Позивач не довів, що така інформація була мені надана до укладення договору. Умова про 2,5% на день не була викладена у зрозумілій та прийнятній формі для споживача, що суперечить вимогам п. 2 ч. 1 ст. 11 та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до вищезазначених положень, несправедливі умови договору підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою судді від 29 липня 2025 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. 29.07.2025 надав Заперечення на заяву. Щодо доводів про несправедливість відсоткової ставки - 2,5% на день, що становить 900% річних вказав, що підписавши даний Договір в електронній формі з використанням електронного підпису через одноразовий ідентифікатор ОСОБА_1 підтвердив отримання та був ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних умов кредитування, підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором.

Кредитний договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладеним. Відтак, твердження про незнання та непроінформованість Відповідача щодо укладення та умов договору є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання

При укладанні договору ОСОБА_1 був наданий також і графік платежів за даним кредитним договором, який відображає актуальні відомості щодо погашення заборгованості.

Щодо доводів про неповідомлення про передачу права вимоги позивач зазначив, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється Кредитодавцем без згоди споживача відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про споживче кредитування»

Щодо доводів про відсутність належних доказів фактичного використання кредиту, представник позивача зазначив, що для підтвердження переказу кредитних коштів Відповідачу було надано копію листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" за вихідним №3426_02 від 18.10.2024 року, згідно з яким 05.09.2023 року о 23:20 було успішно перераховано на платіжну карту клієнта 5300 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 281312275, призначення платежу: зачисление 5300 грн на картку НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, у якій просив заяву розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається у судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду заяви, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку, що заява про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом зазначених положень чинного законодавства скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Наявність наведених вище обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Так, судом встановлено, що 11 березня 2025 року Подільським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 - задоволено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №01776-09/2023 від 05.09.2023, укладеним з ТОВ «Стар Файненс Груп», у розмірі 23977,50 грн. та 2422,40 грн. судового збору.

Підставами скасування заочного рішення суду від 11.03.2025 року заявник вказує те, що не був присутнім у судовому засіданні, не подав Відзив через хворобу; судом при ухваленні заочного рішення не враховано правові висновки Верховного Суду щодо несправедливих умов договору про розмір відсоткової ставки, не взято до уваги відсутність доказів про обізнаність відповідача про передачу права вимоги новому кредитору та доказів про користування ним кредитними коштами.

Встановлено, що відповідач був повідомленим про розгляд справи належним чином, адже 16.01.2025 був присутнім у судовому засіданні, яке було відкладене для забезпечення права подати Відзив на позовну заяву (а.с.84-85). Про дату та час розгляду справи 11.03.2025 був повідомлений під розписку (а.с.86), однак відзив на позов не подав.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі («Ryabykh v. Russia», №52854/99, п. 52).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Згідно роз`яснень наданих у інформаційному листі Верховного Суду України «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» вбачається, що непоодинокими є випадки, коли суди скасовують заочні рішення та не оцінюють надані відповідачем докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи і скасовують заочні рішення лише на підставі поданої відповідачем заяви та його усних доводів, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що доводи, на які посилається відповідач як на підставу для скасування заочного рішення можуть бути предметом перегляду рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції.

З урахуванням вищезазначеного, підстав та доказів для скасування заочного рішення заявником не надано, тому заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-261, 287-289ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що, відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

СуддяТ. В. Войтенко