Справа № 175/7299/25
Провадження № 2-зз/175/19/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2000 року.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що ухвалою Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2000 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення спору в суді.

Рішенням Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2000 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 433,08 грн. та судовий збір у розмірі 22 грн., а всього 465,08 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстр речових прав на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 накладено арешт на підставі ухвали Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2000 року.

Як вказує заявниця рішення Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2000 року було виконано .

Відповідно до ч. 7 ст. 149 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Відповідно до п. 10 постанови Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 р., заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року по справі №705/4132/19 зазначено, що «враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.»

Оскільки заходи забезпечення були здійснені задля запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів прав позивача та наразі цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди вже розглянута, а рішення Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2000 року було виконано, то потреба в заходах забезпечення позову відпала.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, за винятком випадків коли забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Таким чином, з урахуванням вимог ЦПК України про наявність вище зазначених обставин, суд вважає, що потреба в забезпеченні позову відпала, а тому заходи забезпечення позову слід скасувати.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149 , 158 ЦПК України , суд,-

У Х В А Л И В:

Скасувати накладений ухвалою Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2000 року арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.