печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2025 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Римській Л.А.,

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Кобець Р.Ю. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути відповідача на користь позивача за період з 01.02.2016 по 18.09.2023 у розмірі 18268264,57 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 3521160,45 грн., що разом складає 21794510,85 грн.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

10.06.2025 представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Кобець Р.Ю. через систему «Електронний суд» було подано клопотання про зупинення провадження по справі до остаточного вирішення справи № 757/9845/16-ц про визнання недійсним договору позики № 3004/2013/ST. В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 761/34036/23-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.02.2016 по 18.09.2023 у розмірі 21794510,85 грн. Предметом розгляду у даній справі є стягнення інфляційних втрат та річних відсотків за договором позики № 3004/2013/ST від 28.02.2013, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Водночас, між тими ж сторонами ведеться окрема судова справа № 757/9845/16-ц про визнання недійсним того самого договору позики № 3004/2013/ST від 28.02.2013 та відшкодування моральної шкоди. Між справами існує безпосередній правовий зв`язок, оскільки предметом обох справ є один і той же договір позики № 3004/2013/ST від 28.02.2013, сторони в обох справах є ідентичними - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вирішення питання про дійсність договору позики є преюдиціальним для даної справи про стягнення інфляційних втрат та річних відсотків. У разі визнання договору позики недійсним, підстави для стягнення інфляційних втрат та річних відсотків за цим договором відпадуть повністю. Розгляд справи про стягнення коштів за договором до вирішення питання про дійсність цього договору може призвести до ухвалення суперечливих судових рішень, що суперечить принципам правосуддя.

В судовому засіданні представники позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання про зупинення провадження.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини свої неявки суд не повідомили.

Вислухавши думку представників позивача, дослідивши клопотання про зупинення провадження у справі та матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа № 761/21773/23-ц за позовом за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.02.2016 по 18.09.2023 у розмірі 21794510,85 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.02.2013 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики № 3004/2013/ST, у відповідності до умов якого відповідачка отримала від позивача 5400000,00 грн., що дорівнювало 64700,00 дол. США на дату укладення цього договору. У лютому 2015 року відповідачка перестала виконувати умови повернення позики встановлені договором позики. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2016 у справі № 761/19282/15-ц було повністю задоволено позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором позики, стягнено з відповідачки на користь позивача 15541914,65 грн. На виконання цього рішення Шевченківським районним судом м. Києва було видано позивачу виконавчий лист від 18.09.2020 у справі № 761/19282/15-ц. На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № ВП НОМЕР_1 від18.09.2020, а також арештовано майно відповідачки, ОСОБА_3 внесено до Єдиного реєстру боржників. Проте, відповідачка не погашає заборгованість добровільно, рішення суду виконується примусово. Станом на 03.04.2023 залишок заборгованості за виконавчим листом становить 15487649,68 грн. У зв`язку з вищезазначеним позивач звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу у порядку ст. 625 ЦК України.

Так, представником відповідача заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 757/9845/16-ц про визнання недійсним того самого договору позики № 3004/2013/ST від 28.02.2013 та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження в справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що 09.05.2025 Верховним Судом було відкрито касаційне у справі № 757/9845/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 16.04.2024.

Разом з тим, предметом спору у справі № 761/34936/23-ц є стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних від залишку суми боргу у зв`язку з невиконання рішення суду по справі № 761/19282/15-ц.

Таким чином, у даному випадку, питання дійсності договору позики між позивачем та відповідачем не є предметом розгляду у справі № 761/34936/23-ц. Також представником відповідача не долучено будь-яких доказів, які б підтверджували оскарження рішення по справі № 761/19282/15-ц, саме у зв`язку із невиконанням якого побуло подано позов № 761/34936/23-ц про стягнення інфляційних втрат та 3% річних з відповідача.

Крім того, надання переваги очікуванню завершення іншого провадження без достатніх правових підстав суперечить принципу розумного строку розгляду справи та може призвести до затягування процесу, що унеможливить забезпечення ефективного захисту порушених прав сторін.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що об`єктивної неможливості розгляду справи не існує, а тому клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Кобець Р.Ю. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.В. Новак