УХВАЛА

15 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 758/11612/24

провадження № 61-9302ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису та

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , яким заборонити йому будь-яке спілкування, зокрема й телефонне, з малолітнім сином ОСОБА_3 строком на шість місяців, а також направити кривдника ОСОБА_2 на корекційну програму для кривдників, які вчиняють домашнє насильство.

03 лютого 2025 року рішенням Подільського районного суду м. Києва в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

17 червня 2025 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року залишено без змін.

У липні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити рішення про задоволення заяви.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували висновки, викладені в постановах Верховного Суду в справі № 1594550/19-ц, в справі № 758/5064/24-ц, від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19, від 25 лютого 2021 року в справі № 583/3295/19, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 2 частини першої, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявниця вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому заявлено відвід, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року.

Витребувати із Подільського районного суду м. Києва цивільну справу № 758/11612/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська