Справа № 459/718/25
Провадження № 2/459/177/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Стасюк О.В., Сенюти Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради, за участю третьої особи Комунального підприємства «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

03.03.2025 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати КП «ЧТКЕ» нарахування за загальнобудинкові витрати проводити виключно до розрахунку та висновку енергоаудиту будівлі та скасувати КП «ЧТКЕ» неправомірні нарахування мешканцям квартири АДРЕСА_1 , за площу приміщень в будинку, які не опалюються.

В обгрунтування позову послався на те, що з листопада місяця 2024 року в односторонньому порядку з щомісячною регулярністю в рахунках на оплату комунальних послуг в розділі опалення/абонентське обслуговування, новим розділом: загальнобудинкові потреби КП «Червоноградтеплокомуненерго», нараховує до оплати мешканцям, суми: листопад 2024 24,91 грн.; грудень 2024 - 26,64 грн.; січень 2024 26,74 грн. Квартира за вищевказаною адресою, у відповідності до технічних умов, Робочого проекту, акту введення в експлуатацію в 2007 році відключено від гарячого водопостачання та центрального теплопостачання. Вказує, що відповідач надає власні, розрахунки, при цьому вихідними параметрами вказує: S загальна 7239,2 кв.м.; S буд.відключених 7014,4 кв.м.; S буд. опалювальних 224,8 кв.м.; Q буд. норм 0,233791; M опал.розрах 720 год. Стверджує, що головна помилка КП «ЧТКЕ» в тому, що останній в дану формулу вставляє Q буд.норм 0,233791, яким є максимальне теплове споживання будинку, при якому всі теплові комунікації задіяні та функціонують, а саме: підвальна розводка труб теплопостачання; вертикальна розводка від підвальних приміщень, до всіх квартир та приміщень, в т.ч., до технічного поверху; горизонтальна розводка в квартирах та помешканнях в яких проводиться обігрів приміщень; розводка труб теплопостачання на кожному горищі під`їздів; опалення сходових кліток та допоміжних технічних приміщень (електрощитових, сміттєзбиральних приміщень і т.п.).

І з цих підстав, дані розрахунки, взагалі не відповідають дійсності тому, що в даному будинку опалення проводиться лишень 224,8 кв.м. приміщень, з 7239,2 кв.м., 1-й та 3-й під`їзди повністю відключені від теплопостачання, в 2-му та 4-му, обігріваються відповідно 106 кв.м, та 118,8 кв.м., що разом становить 3,09% теплового навантаження будинку, всі комунікації, які враховуються при формульних розрахунках, а саме: сходові клітки, горизонтальна та вертикальна розводка під`їздів, всі горища відключені від теплопостачання фізично, методом розриву, але відповідач вперто нараховує мешканцям суму за опалення за максимальним навантаженням будинку. Фактично-ж теплове навантаження має становити не більш ніж сума всіх підключених квартир до теплопостачання, та 10% від транзитних магістралей (10% - бо вони заізольовані).

Обігрів місць загального користування проводиться за рахунок тепла квартир, що мають індивідуальне опалення, але кошти за цю ненадану послугу стягує на власний рахунок відповідач, що порушує вимоги законодавства України та договірних відносин. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити.

04.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

20.03.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що 25 січня 2019 року набула чинності Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315, якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень. В даній Методиці введено поняття місця загального користування і допоміжні приміщення та зазначені формули, згідно яких КП «Червоноградтеплокомуненерго» проводило нарахування за опалення, а саме, з листопада 2021 року нараховувалась плата за опалення місць загального користування (МЗК).

28.01.2022 внесено зміни до вищевказаної Методики, в якій введено новий термін «загальнобудинкові потреби на опалення», у які входять: витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Відтак, з листопада 2024 року, у зв`язку із внесенням змін до вказаної Методики, нараховується плата за опалення місць загального користування (ЗБП) та транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення.

Загальнобудинкові потреби на опалення це витрати на забезпечення теплом місць загального користування та інженерних приміщень у багатоквартирному будинку. Вони є обов`язковими для оплати всіма співвласниками приміщень, незалежно від того, чи підключені їхні квартири або нежитлові приміщення до системи централізованого опалення. Це пов`язано з тим, що багатоквартирний будинок є комплексним об`єктом нерухомості, який складається не тільки з окремих квартир або приміщень, але й з загальних зон, що забезпечують комфортне та безпечне проживання мешканців.

До загальнобудинкових потреб на опалення належать витрати на обігрів сходових клітин, коридорів, холів, ліфтових шахт, технічних приміщень, підвалів та інших зон загального користування. Крім того, до таких потреб відносяться витрати на підтримання тепла в інженерних приміщеннях, де знаходяться комунікації, теплові пункти, насосні станції та інші елементи систем життєзабезпечення будинку.

Загальнобудинкові потреби на опалення виникають навіть у тих випадках, коли окремі приміщення або квартири відключені від централізованого теплопостачання або використовують індивідуальні системи опалення. Це пояснюється тим, що теплоносій все одно циркулює через загальні теплові стояки та комунікації, які проходять через місця загального користування. Навіть якщо у конкретному приміщенні немає підключення до централізованого опалення, тепло передається через стіни, перекриття та спільні інженерні вузли, що забезпечує мінімальну температуру у загальних приміщеннях.

Законодавство України встановлює обов`язок оплати загальнобудинкових потреб на опалення для всіх співвласників будинку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830» розрахунок плати за опалення місць загального користування здійснюється для всіх співвласників будинку пропорційно до площі їхніх приміщень. Незалежно від того, чи підключена квартира до системи централізованого опалення, мешканці користуються загальними приміщеннями (сходові клітки, під`їзди, підвали). Тепловтрати через ці місця впливають на всіх мешканців будинку, тому витрати на опалення таких приміщень розподіляються між усіма співвласниками.

Нарахування ЗБП визначається відповідно за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) за його наявності або розрахунковим методом у разі відсутності вузла комерційного обліку за нормою споживання теплової енергії у будівлі/будинку та розподіляються між усіма мешканцями будинку пропорційно до площі їхнього житла.

Витрати на опалення місць загального користування (під`їздів, сходових клітин, технічних приміщень) згідно положень Методики розподілу №315 від 22.11.2018 розподіляються між усіма споживачами в будівлі , незалежно від того, чи мають вони індивідуальне опалення.

Споживачі з автономною системою опалення зобов`язані брати участь у покритті витрат на опалення місць загального користування, оскільки ці приміщення є спільною власністю всіх співвласників багатоквартирного будинку.

Система опалення та гарячого водопостачання відноситься до сантехнічного обладнання, і отже, належить мешканцям на праві спільної сумісної власності, тобто є спільною власністю всіх власників приміщень у багатоквартирному будинку.

Таким чином, нарахування Комунальним підприємством «Червоноградтеплокомуненерго» оплати за послуги з опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та загальнобудинкових потреб на опалення співвласникам будинку, які відключені від систем централізованого опалення, законодавчо обґрунтовані та носять обов`язковий характер.

Окрім цього, 01 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті КП «Червоноградтеплокомуненерго» (https://www.chervonogradteplo.com.ua/) в розділі «Споживачам» опубліковано Типові публічні договори про надання комунальних послуг для їх укладання шляхом приєднання всіма споживачами послуг, умови цих договорів однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з дня їх публікації на офіційному сайті.

Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори, у співвласників багатоквартирного будинку або Позивача не виникло заперечень щодо його укладання та не надходило будь-яких заяв з приводу прийняття рішення щодо вибору іншої моделі договірних відносин, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22 лютого 2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11 листопада 2019 року по справі №646/834/17 між КП «Червоноградтеплокомунерго» та споживачем виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Також зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» не передбачено при формуванні тарифу на теплову енергію включення витрат на проведення енергоаудиту.

Відтак, КП «Червоноградтеплокомуненерго» не може за власні кошти замовити енергоаудит, а відповідні витрати включити як складову частину тарифу, оскільки це суперечить підходам щодо формування тарифів та це не погоджено відповідними регуляторними органами, а також може призвести до економічно необґрунтованого збільшення вартості послуги для кінцевих споживачів.

КП «Червоноградтеплокомуненерго» виконало вимоги наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 «Про затвердження методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», щодо розрахунку теплового навантаження будівлі/будинку, що є необхідним для застосування Методики. Даний розрахунок відповідає вимогам нормативно-технічної документації.

Розрахунок максимального теплового навантаження по будинку АДРЕСА_2 обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро, у якого наявний дозвіл на проведення даного виду господарської діяльності.

Максимальне теплове навантаження було визначено на підставі технічних даних, наданих Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Шептицьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Ці дані є офіційними та відображають фактичні характеристики об`єкта, включаючи об`єм приміщень та інші параметри, необхідні для розрахунку теплового навантаження. Відповідно, розрахунок виконаний у повній відповідності до чинних нормативних документів та базується на достовірних вихідних показниках, що виключає можливість довільного або необґрунтованого визначення теплового навантаження.

Згідно з чинними правилами надання послуг з постачання теплової енергії, відповідальність КП «Червоноградтеплокомуненерго» обмежується забезпеченням теплової енергії до межі балансової належності. Стан внутрішньобудинкових мереж та контроль енергоефективності будинку лежить на власниках або управляючих компаніях.

Методика розподілу № 315 не передбачає обов`язкового проведення енергоаудиту для розрахунку загальнобудинкових витрат на теплопостачання. Розрахунок здійснюється на підставі технічної документації будинку та визначеного максимального теплового навантаження, розрахованого організацією, що має дозвіл на проведення дану виду господарської діяльності. Таким чином, вимога про проведення енергоаудиту є безпідставною та не впливає на законність нарахувань.

27.03.2025 позивач подав відповідь на відзив, в якій свої вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити.

19.05.2025 представник відповідача подала до суду рішення Шептицької міської ради № 3345 від 20.02.2025 про перейменування комунального підприємства «Червоноградтепрокомуненерго» у комунальне підприємство «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради.

19.05.2025 судом залучено у справі Комунальне підприємство «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради (80100, Львівська обл., м. Шептицький вул. Шевська, 1А, ), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, пославшись на обставини, викладені в ньому, просив позов задовольнити. Пояснив, що відповідач неправомірно нараховує оплату за загально будинкові послуги. Нарахування проводяться з врахуванням сходових кліток, горищ, які фактично відключені від послуг електропостачання. Також перший під`їзд повністю відключений від теплопостачання. В будинку встановлений лічильник, однак він є несправний. Відповідач не надав розрахунок, чи вірно проводяться нарахування за ті приміщення, які відключені від теплопостачання, оскільки енергоаудиту не було проведено. Вважає, що послуги відповідач надає неякісно, оскільки горища, сходові клітки не обігріваються, однак нарахування в оплату послуг за такі приміщення проводяться.

Представники відповідачів у судовому засіданні позов не визнали з підстав, вказаних у відзиві. Представник відповідача Стасюк О. В. вказала, що нарахування проводяться відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315, якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень. У 2 та 4 під`їздах будинку по АДРЕСА_2 надаються послуги з теплопостачання, тому нарахування оплати за місця загального користування та допоміжні місця проводяться на всіх співвласників квартир в незалежності, чи вони підключені до центрального опалення. Також зазначила, що в місця загального користування надаються послуги, при цьому інформації про демонтаж батарей з коридорів у них немає. Щодо непроведення енергоаудиту зазначила, що вищезазначена методика не зобов`язує їх проводити такий енергоаудит, а розрахунок здійснюється на підставі технічної документації будинку та визначеного максимального теплового навантаження, розрахованого організацією, що має дозвіл на проведення дану виду господарської діяльності.

Представники третьої особи Микитюк В. Р. та Ракочий Ю. Й. у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, оскільки такий є безпідставним.

Представник третьої особи Микитюк В. Р. вказав, що відповідач діє відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. З 2018 року вступив Закон Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно яких будники були зняті з балансу Комунального підприємства «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради. Також зазначив, що на його думку місця загального користування не опалюються, лише в допоміжних приміщеннях, підвалах.

Представник третьої особи Ракочий Ю. Й. зазначив, що згідно 315 Наказу, трубопроводи, які заізольовані, відносяться до тепломережі та на них нараховуються витрати для співвласників будинку, який підключений до центрального опалення.

Свідок ОСОБА_2 , який працює інженером в ОП Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро у судовому засіданні пояснив суду, що на вимогу замовника КП «Червоноградтепрокомуненерго», було проведено розрахунок максимального теплового потоку на опалення житлового будинку АДРЕСА_2 . КП «Червоноградтепрокомуненерго» надало вихідні дані будинку, на підставі яких ним було проведено розрахунок. Зазначив, що він провів тепловий розрахунок на весь будинок та користувався КТМ для розрахунку. Для розрахунку беруть усі вихідні дані, зокрема загальну площу будинку, площу квартир, які відключені від центрального опалення, кількість поверхів в будинку, скільки споживає тепла будинок, дають навантаження, відтак вираховуються максимальне теплове навантаження на будинок. Максимальне навантаження на будинок згідно його розрахунку було 0.49149306 Гкал/год, однак таке може змінюватися з врахуванням температури повітря навколишнього середовища. Всі формули вони для проведення розрахунків, беруть з 315 Наказу.

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Частина 2 ст. 16 ЦК України визначає способи захисту особистого немайнового або майнового права чи інтересу і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Встановлено, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на квартиру від 14.01.2003.

Квартира АДРЕСА_1 , відключена від гарячого водопостачання та централізованого опалення, що підтверджується робочим проектом влаштування індивідуального опалення взамін централізованого та технічними умовами на підключення до енергомережі КП «ЧЖКС».

Згідно з копіями рахунків на оплату комунальних послуг, за адресою: АДРЕСА_3 :

за листопад 2024 року, нараховано 24,91 грн за загальнобудинкові потреби (тариф 0,4363);

за грудень 2024 року, нараховано 28,64 грн за загальнобудинкові потреби (тариф 0,5016);

за січень 2025 року, нараховано 26,74 грн за загальнобудинкові потреби (тариф 0,4683);

за лютий 2025 року, нараховано 30,86 грн за загальнобудинкові потреби (тариф 0,5404);

за березень 2025 року, нараховано 18,08 грн за загальнобудинкові потреби (тариф 0,3166).

01.10.2022 року на офіційному веб-сайті chervonogradteplo.com.ua (в розділі «Споживачам») опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (в редакції постанови КМ №1022 від 08.09.2021 року). Згідно з п.1-4, п.п.41.3 якого цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на chervonogradteplo.com.ua. Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на chervonogradteplo.com.ua. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 р. № 130. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Згідно відповіді відповідача від 03.12.2024 за № 2199 на звернення позивача від 25.11.2024 вбачається, що КП «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради надало загальну інформацію стосовно відключених, підключених квартир по будинку АДРЕСА_2 : I підїзд 14кв. (1-14кв.), опалюються 0, частково 0, відключені 14кв.(1-14кв); ІІ-підїзд 30 кв, опалюються 2 кв. (15кв, 16кв), частково 1 кв. (26кв.), відключені - 27кв. (17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44кв); ІІІ-підїзд 36 кв (45-78,77А,78А), опалюються 0, частково 0, відключені 36кв. (45-78, 77А, 78А); IV-підїзд 36 кв (79-114кв.), опалюються 1 кв. (99кв); частково 1 кв. (91кв.); відключені - 34кв. (79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114кв).

Подачу гарячої води було припинено в 2014році з травня місяця так як не було встановлено тарифу на гаряче водопостачання.

ОП Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро, у якого наявний дозвіл на проведення даного виду господарської діяльності провело розрахунок максимального теплового навантаження по будинку АДРЕСА_2 , згідно якого Qmax 0.49149306 Гкал/год.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Також згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 7 вказаного Закону, передбачено, що співвласники зобов`язані, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку (п. 1), своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (п. 10).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, які набрали чинності 01.10.2021, якою Правила та Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 1 Правил (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Абзацом шостим пункту 14 Правил передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі Методика розподілу).

Згідно з абзацами першим, третім, четвертим пункту 24 Правил розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Пунктом 2 частини другої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Під час розгляду справи встановлено та не оспорюється учасниками справи, що квартира позивача відключена від централізованого опалення та в такій встановлено індивідуальну систему опалення. Однак влаштування в квартирі позивача автономної системи теплопостачання не звільняє його від плати за опалення місць загального користування, передбаченого п. 14 Правил надання послуг постачання теплової енергії.

Відповідно постанови Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 311/3489/18, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Розділом ІV Методики розподілу передбачено визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення.

Згідно п.п. 1, 2 Розділу ІV Методики розподілу у разі, якщо у будівлі/будинку незалежно від наявності або відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії відсутні приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення, та усі приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, то обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення окремо не визначається, а входить до загального обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як сума показань вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії, у разі оснащення ними 100 % МЗК та допоміжних приміщень, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення розраховується за відповідною формулою.

Згідно з нормами пункту 5 розділу ІV Методики розподілу, у разі відсутності встановлених вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається відповідно до проекту будівлі/будинку або за результатом енергоаудиту. Рішення про застосування (не застосування) результатів енергетичного аудиту приймається співвласниками будівлі/будинку в міжопалювальний період, про що письмово повідомляється виконавець розподілу комунальної послуги.

Положеннями пункту 12 розділу ІV Методики розподілу в розподілу визначено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Пунктом 8 розділу ІV Методики розподілу, передбачено, у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд):

для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %;

для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %;

для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %;

для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.

Згідно відповіді КП «Червоноградтеплокомуненерго» від 18.12.2024 за № 2291 на звернення ОСОБА_3 від 12.12.2024 вбачається, що покази теплового лічильника на вводі в АДРЕСА_2 не враховуються для нарахування, оскільки при передачі теплових лічильників від КП «ЧЖКС» в 2015 році даний будинок не був обладнаний вузлом обліку теплової енергії, відповідно будинок по АДРЕСА_2 не обладнаний вузлом обліку теплової енергії.

Крім того, згідно рішення Червоноградської міської ради №771 від 05.03.2015 р. «Про безоплатну передачу загальнобудинкових приладів обліку тепла з балансу КП «Червонограджитлокомунсервіс» на баланс КП «Червоноградтеплокомуненерго» були передані теплові лічильники згідно актів передачі. В зазначених актах немає загальнобудинкового теплового лічильника по АДРЕСА_2 , оскільки він на момент передачі знаходився у неробочому стані, відповідно не був переданий на баланс КП «Червоноградтеплокомуненерго».

Згідно відповіді КП «Червоноградтеплокомуненерго» від 10.02.2025 за № 236 на звернення ОСОБА_3 вбачається, що нарахування по АДРЕСА_2 проводилось у відповідності до наказу №315 від 22.11.2018 із змінами внесеними наказом № 358 від 28.12.2021 Міністерства розвитку громад та територій України «Про внесення змін до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг».

Також, судом встановлено, що при нарахуванні загальнобудинкових витрат, відповідач враховував розрахунок максимального теплового навантаження по будинку АДРЕСА_2 , згідно якого Qmax 0.49149306 Гкал/год, який був проведений ОП Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро.

При цьому, у нарахуванні загальнобудинкових витрат за листопад, грудень 2024 р. та січень 2025 р. у відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії, у розрахунок застосовував Qбуд норм показник 0,233791, що не перевищує максимального теплового навантаження по будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю КП «Червоноградтеплокомуненерго» (тепер КП «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради) від 10.02.2025 за № 236 на звернення ОСОБА_3 .

Отже враховуючи зазначене, суд зазначає, що із наведеного у відповіді на звернення позивача розрахунку обсягу теплової енергії, вбачається, що такий розрахунок проведено з дотриманням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та у відповідності до вимог Методики №315.

В судовому засіданні позивач підтвердив, що проект на будівлю в нього відсутній, енергоаудит він не проводив також, натомість вважає, що він повинен бути проведений відповідачем.

Таким чином, дослідивши наявні в справі докази, на підставі вимог нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов переконливого висновку, що позивачем не доведено наявності правових підстав для скасування нарахованих йому сум за загальнобудинкові потреби за листопад-грудень 2024 року та січень-березень 2025 року, оскільки судом не встановлено порушень відповідачем при здійсненні нарахувань за надані позивачу послуги, а тому підстави для задоволення такої вимоги відсутні.

Окрім цього, вимога позивача про зобов`язання відповідача нарахування за загальнобудинкові витрати проводити виключно до розрахунку та висновку енергоаудиту будівлі також до задоволення не підлягає, оскільки жодним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з постачання теплової енергії, не передбачено такого обов`язку саме виконавцем послуги - теплопостачальною компанією.

Також позивач просить провести розрахунок згідно енергоаудиту, якого не існує, який ніким не проводився і з чим погодилися сторони у справі.

Енергоаудит добровільне енергетичне обстеження, що проводиться за ініціативою споживача паливно-енергетичних ресурсів з метою встановлення ефективності використання ними паливно-енергетичних ресурсів і вироблення економічно обґрунтованих заходів по зниженню витрат на паливо- і енергозабезпеченні для визначення способів підвищення енергоефективності підприємства, будівлі, тепломережі чи водоканалу.

Доводи позивача, що в місцях загального користування немає опалювальних приладів, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту теплорегулюючої/когенераційної установки. Законодавство не передбачає залежності від наявності приладів опалення у місцях загального користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця.

Підтримання температури вище 0° C протягом всього року, особливо в зимовий час, в загальних і технічних приміщеннях будинку є важливим чинником для підтримання належного технічного стану багатоквартирного будинку, в якому знаходяться квартира позивача, та інженерних споруд, системи водопроводу та каналізації всього будинку, з метою уникнення їх промерзання та руйнування самого будинку від різкої зміни температур. У житловому будинку належний температурний режим вище 0° C підтримується за рахунок тепловтрат трубопроводів розподільчої системи, яка проходить по будинку.

Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення (теплопостачання) складається не лише з приладів опалення, а й трубопроводів.

З Акту обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 14.08.2025 вбачається, що транзитний трубопровід опалення у третьому під`їзді розташований у підвальному приміщенні та відсутній на технічному поверсі під дахом будинку.

Окрім цього, відсутність приладів опалення в під`їздах багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами невідповідності розрахунку нарахувань відповідачем за послуги з опалення місць загального користування, відповідно до Методики розподілу.

Беручи до уваги те, що при зверненні до суду з позовом позивачі були звільнені від сплати судового збору на підставі норм Закону України «Про захист прав споживачів», в задовленні позову судом відмовлено, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради, за участю третьої особи Комунального підприємства «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради про захист прав споживачів відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Комунальне підприємство «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради, , 80100, Львівська область, Шептицький район, м. Шептицький, вул. Промислова, 1;

Третя особа: Комунальне підприємство «Житлокомунсервіс» Шептицької міської ради, , 80100, Львівська обл., м. Шептицький вул. Шевська, 1А.

Повний текст судового рішення складено 28 серпня 2025 року.

Суддя: Н. Я. Отчак