Справа № 216/3934/17
провадження №2/216/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді: Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання: Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Кривого Рогу, цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

У серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживача, в якій просив визнати неправомірним нараховану відповідачем на його ім`я заборгованість за спожитий природний газ у сумі 11824,30 грн.; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок заборгованості за спожитий газ за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати незаконними дії ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в особі ПАТ «Криворіжгаз» з відключення газопостачання у будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.10.2015 року між позивачем та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в особі ПАТ «Криворіжгаз» було укладено Договір № про надання населенню послуг з газопостачання. Відповідачем листом від 19.02.2016 року було повідомлено позивача про наявну заборгованість за спожитий природний газ станом на 01.02.2016 року у розмірі 5910,63 грн. та про необхідність сплати заборгованості впродовж 10 днів з моменту отримання даного повідомлення. Позивач, звернувшись до відповідача із проханням скласти графік погашення заборгованості, отримав відмову і 09.03.2016 року складено акт на відключення газових приладів та побутового лічильника газу у зв`язку із наявністю боргу у сумі 9506,04 грн.29.09.2016 року фахівцем ПАТ «Криворіжгаз» видано позивачу довідку про розмір платежу за природний газ із сумою заборгованості 6494,10 грн. Позивач зазначає, що відповідач продовжує надсилати на його адресу листи з наявною заборгованістю у сумі 11824,30 грн., при цьому зазначаючи у довідці, що заборгованість складає 6944,10 грн., сплачено пільгами субсидії 5330,20 грн. Позивач вважає, що у зв`язку із такими неправомірними діями відповідача, йому відмовляють у подальшому нарахуванні субсидії за наявності великої заборгованості. Крім того, позивачу було відмовлено у реструктуризації боргу. Позивач зазначає, що ним не було порушено жодного пункту Договору, але всупереч Договору відповідачем було здійснено відключення позивача від надання послуг газопостачання.

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В. від 23.08.2017 року відкрито провадження у справі. (а.с. 20).

26.10.2017 року представником відповідача надано до суду заперечення проти позову, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що Позивач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , домоволодіння за вказаною адресою устатковане плитою газовою, опалювальним приладом та газовою колонкою.

Згідно п. 1 розділу II Правил постачання природного газу, що затверджені Постановою НКРЕКІ від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила), підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: «...відсутність простроченої заборгованості побутового споживача перед діючим постачальником за поставлений природний газ (за його наявності), що мас підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки розрахунків...».

28.08.2016 року на адресу ОСОБА_2 від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було направлено повідомлення про заборгованість за спожитий природний газ від 19.02.2016 року, яку Позивачеві необхідно було сплатити протягом 10 днів з моменту його отримання. Повідомлення про заборгованість Позивачем було отримано 02.03.2016 року, що підтверджується відміткою про вручення на поштовому повідомленні. Про те заборгованість за спожитий природний газ боржником не було сплачено

09.03.2016 у зв`язку з наявною заборгованістю за спожитий природний газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 було припинено шляхом встановлення пломби на вводі №25837008.

28.09.2016 року представниками ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було вручено попередження про припинення газопостачання через наявну заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 11824,30 грн. Факт отримання позивачем зазначеного попередження підтверджується Підписом останнього на поштовому повідомленні.

Згідно розрахунку заборгованості за спожитий природний газ, станом на березень 2016 року заборгованість Позивача за спожитий природний газ становила 9516,59 грн. У квітні субсидією Позивачеві було погашено 2459,79 грн., в травні 2016 року субсидією було погашено 45,02 грн., в червні - 45,02 грн., в серпні 2016 - 100,08 грн. У зв`язку з припиненням газопостачання за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 01.09.2016 року заборгованість ОСОБА_2 за спожитий природний газ становила 6504 грн. В вересні 2016 року управлінням праці та соціального захисту населення Центрально-Міського району м. Кривого Рогу було здійснено перерахунок субсидії та знято субсидію в розмірі 5330,20 грн. Таким чином, станом на 01.10.2016 року заборгованість за спожитий природний газ становила 11834,85 грн. Станом на 01.10.2017 року заборгованість за спожитий природний газ за адресою АДРЕСА_1 становить 11834,85 грн. Відповідач зазначає, що розрахунок заборгованості за спожитий природний газ за адресою Позивача, ТОВ «Дніпропетровськаз збут» виконано вірно та відповідно до вимог чинного законодавства, тому позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Дніпропетровськга збут» про визнання неправомірною нараховану заборгованість за спожитий природний газ та щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в особі ПАТ «Криворіжгаз» з відключення газопостачання в будинку АДРЕСА_1 , представник відповідача зазначив, що Відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ ПАТ «Криворіжгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз». В Кодексі газорозподільних систем зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

З вищевикладеного слідує, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відповідно до Правил постачання природного газу та Закону України «Про ринок природного газу», є гарантованим постачальником природного газу в м. Кривий Ріг. Таким чином, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Криворіжгаз» є двома окремими Товариствами, що здійснюють господарську діяльність з постачання та розподілу природного газу відповідно. . (а.с. 25-27).

06.12.2017 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву, в якій, крім уже раніше заявленого, просив розірвати Договір про надання населенню послуг з газопостачання № від 07.10.2015 року; стягнути із ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 107 000,00 грн., не змінюючи при цьому підстави позову (а.с. 40-41).

20.03.2018 року позивач подав до суду відгук на заперечення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», в якому не погодився із доводами сторони відповідача щодо кількості газових приладів, які перебувають у його користуванні, а також із розрахунком заборгованості та кількістю спожитого природного газу, який було нараховано відповідачем.(а.с. 59-60).

20.03.2018 року представником ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» подано відзив на уточнену позовну заяву, в якому сторона відповідача вважає вимоги позивача необґрунтованими і безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування зазначено, що Пунктом 2 глави 1 розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі - ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року N?2498.

Згідно п. 4 гл. 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП N?2494 від 30.09.2015 року (далі - Кодекс), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу.

В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно п. 5 ч. 4 розділу 9 Кодексу, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об?єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб?єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача.

ОСОБА_3 було відомо про наявну заборгованість за спожитий природний газ, проте він не звертався до Товариства із заявами щодо врегулювання питання з приводу нарахованої заборгованості.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розмішений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до п. 7 гл. 3 р. VI Кодексу, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) с вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Таким чином, ОСОБА_1 споживаючи природний газ та здійснюючи за нього оплату, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком, приєднався до умов договору розподілу природного газу.

У позовній заяві ОСОБА_3 просить суд розірвати Договір про надання населенню послуг з газопостачання № від 07.10.2015 року. Так, 07.10.2015 року між ОСОБА_3 , ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Криворіжгаз» було укладено трьохсторонній договір про надання населенню послуг з газопостачання. Вказаний договір було укладено відповідно до вимог Постанови КМУ від 05.07.2006 року №938 ( в редакції постанови КМУ від 02.03.2015 року №74), проте, у зв`язку із набранням чинності Кодексу ГРМ та набранням чинності Правил постачання природного газу (27.11.2015 рік), якими передбачено новий порядок укладання договорів розподілу та постачання та затверджено нові типові форми вказаних договорів до яких, як зазначено вище, позивач приєднався.

З приводу стягнення моральної шкоди з відповідача на користь ОСОБА_1 відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів її спричинення та не обґрунтовано розмір цієї шкоди. (а.с. 61-65).

Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2018 року справу передано для розгляду судді Бутенко М.В., яка ухвалою від 07.12.2018 року цивільну справу прийняла до свого провадження. (а.с. 73-74).

14.08.2019 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення, зі змісту яких вбачається, що позивач вважає дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо відключення газопостачання на будинок позивача незаконними, оскільки відключення відбулося раніше (09.03.2016), ніж у строк, який мав позивач для погашення заборгованості від дати отримання повідомлення (дата отримання 02.03.2016). Крім того позивач не погоджується із розрахунком заборгованості, який надано ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». (а.с. 86-88).

21.10.2024 р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про залучення в якості відповідача - 2 Акціонерне товариство «Криворіжгаз» та уточнена позовна заява, в якій зазначено відповідачем-2 Акціонерне товариство «Криворіжгаз».

Крім цього, змінені позовні вимоги, в яких в останній підтриманій редакції позивач просить: визнати неправомірним нараховану відповідачем 1 -ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», на його ім`я заборгованість за спожитий природний газ у сумі 11824,30 грн.; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок заборгованості за спожитий газ за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути на його користь з відповідача 1 - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» моральну шкоду в розмірі 107000 грн.; визнати незаконними дії АТ «Криворіжгаз» з відключення газопостачання у будинку АДРЕСА_1 ; стягнути на його користь моральну шкоду з відповідача 2- АТ «Криворіжгаз», у сумі 50000 грн., не змінюючи при цьому підстави позову. (а.с. 196-197, 198-201).

11.11.2024 року від відповідача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надійшли заперечення щодо прийняття уточненої позовної заяви та залучення співвідповідача. Зокрема представником вказано на несплату позивачем судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди. Тому просив уточнену позовну заяву залишити без розгляду. (а.с. 208-209).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2024 року, на підставі розпорядження заступника керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу № 499/24 від 23.12.2024 року, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 з посади судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, канцелярією суду здійснено повторний автоматизований перерозподіл даної цивільної справи і справу передано для розгляду судді Чирському Г.М.

Ухвалою судді від 06.01.2025 року справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 30.01.2025 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз».

Прийнято в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживача - уточнену позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди від 21.10.2024 року.

10.03.2025 року від представника співвідповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» через «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, в якихостанній вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. Позивач в уточненій позовній заяві до АТ «Криворіжгаз», зазначає, що незаконними діями з боку АТ «Криворіжгаз» у відключенні газопостачання у будинку АДРЕСА_1 йому була спричинена моральна шкода у розмірі 50000 грн. Жодних інших обґрунтувань, своїх позовних вимог Позивач в своїй уточненій позовній заяві не наводить. Крім того, відповідач просить суд застосувати строки позовної давності, відповідно до ст. 267 ЦПК України, та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до АТ «Криворіжгаз» про захист прав споживачів в повному обсязі, оскільки Позивач звернувся із даною уточненою позовною заявою 21 жовтня 2024 року, тоді як згідно акту на відключення, Позивачу, 09.06.2016 року, було відключено газопостачання за адресою АДРЕСА_1 , тобто з цього часу почався відлік трирічного строку позовної давності.

02.06.2025 року представник позивача через «Електронний суд» надав додаткові пояснення, в яких сторона позивача вказала на обставини, що доводять порушення прав ОСОБА_1 як споживача, а саме: що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» повідомив ОСОБА_1 листом про те, що станом на 01.02.2016 за його адресою: АДРЕСА_1 , наявна заборгованість за спожитий природний газ. Розмір заборгованості становить 5910,63 грн. і її необхідно сплатити впродовж 10 днів з даного повідомлення. Звернувшись до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про складання графіку погашення заборгованості, ОСОБА_1 було відмовлено та 09.03.2016 складено акт на відключення газових приладів та побутових лічильників газу, з зазначенням причини відключення боргу у сумі 9506,04 грн. Представник позивача звертає увагу суду, що лист про необхідність сплатити заборгованість ОСОБА_1 отримав 02.03.2016, а газопостачання було припинено 09.03.2016, тобто через 7 днів після отримання повідомлення. Вказаний факт підтверджує ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у своєму запереченні. Тобто, відповідач встановив ОСОБА_1 умову погасити борг в строк 10 днів і не дочекавшись спливу цього терміну, припинив йому постачання газу.

Під час судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги за позовною заявою від 21.10.2024 року, просили їх задовольнити з підстав, заявлених раніше у первісних позові, уточнених позовних заявах та додаткових поясненнях. В останнє судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» під час судового розгляду позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у відзивах та відгуках до позову, уточнених позовних заяв. В останнє судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, а також прохав врахувати при розгляді справи правову позицію Відповідача про невизнання позовних вимог в повному обсязі, яка викладена у відзиві на позовну заяву, в клопотання представника Відповідача від 22.02.2023 року та в запереченні від 06.11.2024 року, та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» по цивільній справі № 216/3934/17.

В зв`язку з чим фіксування судового процесу в останньому судовому засіданні від 13.08.2025 року за допомогою звукозаписного технічного засобу не здійснювалося згідно приписів ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ та Правилами.

Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі врегульовано розділом ІХ Кодексу ГРМ.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до газорозподільної системи (ГРМ) від суміжних суб`єктів ринку природного газу (газодобувних підприємств, виробників біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, оператора газотранспортної системи України, та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним операторам газорозподільної станції (оператор ГРС), та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється на підставі договору розподілу природного газу, укладеного між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до Закону.

На виконання зазначених законодавчих вимог 30 вересня 2015 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийняла постанову № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» та постанову № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природнього газу побутовим споживачам».

01 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу», яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Вказаними законодавчими актами впроваджено розмежування послуг та обов`язків оператора ГРМ та постачальника природного газу.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач є власником та споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

З 01 липня 2015 року реалізацію природного газу населенню здійснює ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Відповідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку одного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку одного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2015 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є постачальником природного газу на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу ПАТ «Криворіжгаз».

Оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (ГРМ) для споживання (постачання) одного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу одного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498.

Згідно пункту 4 глави 3 Розділу 6 Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до договору розподілу природного газу. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактором приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Щодо вимог розірвати Договір про надання населенню послуг з газопостачання № від 07.10.2015 р.

Згідно ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Згідно ч.1, 2 ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За приписами абзацу 2 ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач, зокрема вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Трьохсторонні договори ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ПАТ «Криворіжгаз» укладають з кожним споживачем окремо на надання послуг з газопостачання, в якому зазначаються права та обов`язки кожної із сторін.

З відповідними нормативно-правовими актами можна ознайомитись на офіційному сайті Верховної Ради України, офіційному сайті НКРЄКП та на офіційному сайті ПАТ «Криворіжгаз».

Позивач ОСОБА_1 07.10.2015 року уклав тристоронній договір із ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ПАТ «Криворіжгаз», за № про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , на опалювальну площу 59,3 кв.м. Домоволодіння обладнане газовою плитою, колонкою газовою, котлом, лічильник газу не встановлено, зареєстрована 1 особа (а.с.7 зв. стор.).

Вказаний договір було укладено відповідно до вимог Постанови КМУ від 05.07.2006 року №938 (в редакції постанови КМУ від 02.03.2015 року №74), проте, у зв`язку із набранням чинності Кодексу ГРМ та набранням чинності Правил постачання природного газу (27.11.2015 рік), якими передбачено новий порядок укладання договорів розподілу та постачання та затверджено нові типові форми вказаних договорів до яких, як зазначено вище, позивач приєднався.

У позовній заяві позивач просить розірвати Договір про надання населенню послуг з газопостачання № від 07.10.2015 року. Однак, твердження позивача про те, що законодавством не передбачено його обов`язку як побутового споживача, укладати договір розподілу природного газу повністю спростовується положеннями п.5 глави 3 розділу І, п.1 та п.2 глави 1, п.1 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ.

Положеннями п.1.3 Типового договору розподілу природного газу визначено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Договір розподілу природного газу є публічним. Умови цього договору однакові для всіх споживачів, та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» Кодексу газорозподільних систем. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Письмова заява про припинення розподілу природного газу від позивача на адресу відповідача не надходила. При цьому, позивач приєднався до умов Типового договору природного газу, шляхом фактичного споживання природного газу та здійснюючи за нього плату, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком.

При цьому, позивачем до матеріалів справи не надано доказів відмови від отримання комунальної послуги з постачання та розподілу природного газу, яка надається йому відповідачами.

Презумпція правомірності правочину встановлена ст.204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний судом недійсним. Враховуючи, що позивачем не наведено передбачених законом підстав, з яких укладений договір розподілу природного газу може бути визнаний таким, що не укладений, а також те, що вказаний договір є типовим договором, при укладенні якого позивач ознайомлювався та погодився з його умовами, з огляду на приписи ч.1 ст.81 ЦПК України, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо визнання незаконним дій ПАТ «Криворіжгаз» з відключення газопостачання до будинку АДРЕСА_1

19.02.2016 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за вих. № 2912вих-0437 було направлено ОСОБА_1 повідомлення про наявність заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на 01.02.2016 року становить 5910,63 грн. Крім того, повідомлено, що заборгованість необхідно сплатити впродовж 10 днів з моменту отримання даного повідомлення. (а.с.33).

Зазначене повідомлення було отримано ОСОБА_1 02.03.2016 року, про що свідчить копія поштового повідомлення. (а.с. 34).

Відповідно до Акту на відключення газових приладів та побутових лічильників газу (ПЛГ) від 09.03.2016 року ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «ОГС «Криворіжгаз», споживача ОСОБА_1 через заборгованість за спожитий газ у розмірі 9506,04 грн. від`єднано від газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відключення вводу. Акт підписано контролерами ВАТ «Криворіжгаз» та ОСОБА_1 ( а.с.12).

Відповідно до ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник), зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора), певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку),колективний споживач).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року передбачено, що постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст. ст.633,634,641,642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу.

Згідно з п.2.1. Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» (далі-Договір) За цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ, згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494.

Відповідно до п.1 глави 4 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Згідно п. 4 гл. 4 Розділу IX Кодексу, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показників лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на 6 місяців здійснювати контрольне зняття показників лічильника газу. Визначні умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Згідно п.п. 6 гл.7 Розділу VI Кодексу, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках, зокрема, своєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Пунктом 2 розділу 9 глави 10 Кодексу визначено, що перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку газу здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача або його представника. Споживач, на території якого знаходиться комерційний ВОГ має забезпечити безперешкодний доступ ініціаторам перевірки, а саме представникам Оператора ГРМ за їх свідченнями до комерційного ВОГ та його складових для проведення перевірки або контрольного огляду вузла обліку.

В підпункті 1 пункту 2 глави 2 Розділу 11 Кодексу, зазначено, що до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого народного газу споживачу, належать, зокрема, відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ) за їх наявності на об`єкті споживача.

Згідно п. 5 гл. 5 Розділу XI Кодексу, у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) і підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали, зокрема, представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови свідчення цієї особи.

Відповідно п. 7 гл. 6 Розділу XI Кодексу, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках, зокрема, подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

Як уже зазначалося вище ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Криворіжгаз» є двома окремими Товариствами, що здійснюють господарську діяльність з постачання та розподілу природного газу відповідно.

Згідно п. 1 розділу III Правил постачання природного газу, що затверджені Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила), підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: «...відсутність простроченої заборгованості побутового споживача перед діючим постачальником за поставлений природний газ (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки розрахунків...».

Відповідно до п.19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. № 2246 (чинних станом на 09.03.2016 (дата припинення газопостачання), якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання.

У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання Споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред`явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі).

У своєму запереченні та відзиві на позовну заяву ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» посилається на лист від 19 лютого 2016 р. № 2912 вих - 0437, за яким споживачу в продовж 10 днів з моменту його отримання необхідно сплатити заборгованість в розмірі 5910,63 грн.

До вищезазначеного листа відповідач додає рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зазначенням дати вручення 02.03.2016.

Однак, термін від отриманням листа від 19 лютого 2016 р. № 2912 вих - 0437 до дати відключення газопостачання об`єкта позивача менший ніж 10 днів, що вбачається з рекомендованого повідомлення та акта на відключення від 09.03.2016.

Отже, на думку суду, дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо відключення 09.03.2016 р. газопостачання на будинок позивача, порушують вимоги п.19 Правил 2246.

З огляду на досліджене та викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині.

Одночасно із цим при розгляді вказаних позовних вимог суд розглядає заяву представника відповідача-2 АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про застосування строку позовної давності до вказаних вимог.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Для цілей застосування частини третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач (частина перша статті 30 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 48 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16(пункт 138)).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України).

Судом визнано обґрунтованість заявлених позивачем вимог до ПАТ «Криворіжгаз», тобто встановлені підстави для їх задоволення.

З боку представника відповідача-2 - ПАТ «Криворіжгаз» зазначено про порушення строку позовної давності заявлених вимог.

Згідно акту на відключення, Позивачу, 09.06.2016 року було відключено газопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Уточнену позовну заяву з вимогами до ПАТ «Криворіжгаз» позивачем подано до суду 21 жовтня 2024 року, а тому суд вважає що позовні вимоги до ПАТ «Криворіжгаз» про захист прав споживачів подано із порушенням строку позовної давності. У зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню із вказаних підстав.

Щодо вимог про неправомірну нараховану заборгованість за спожитий природний газ та зобов`язанні здійснення перерахунку заборгованості

Відповідно до розрахунку суми заборгованості, наданої ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», у ОСОБА_1 станом на 01.10.2017 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 наявна заборгованість у розмірі 11834,85 грн. Станом на березень 2016 року заборгованість Позивача за спожитий природний газ становила 9516,59 грн. У квітні субсидією Позивачеві було погашено 2459,79 грн, в травні 2016 року субсидією було погашено 45,02 грн, в червні - 45,02 грн, в серпні 2016 - 100,08 грн. У зв`язку з припиненням газопостачання за адресою АДРЕСА_1 , станом на 01.09.2016 року заборгованість ОСОБА_2 за спожитий природний газ становила 6504 грн. У вересні 2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Центрально-Міського району м. Кривого Рогу було здійснено перерахунок субсидії та знято субсидію в розмірі 5330,20 грн. Таким чином, станом на 01.10.2016 року ОСОБА_1 була нарахована заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 11834,85 грн., яка не змінювалася і станом на 01.10.2017 року за адресою АДРЕСА_1 . При цьому, згідно розрахунку, позивачем у жовтні 2015 року спожито 399,80 куб.м. газу за ціною 3,60 грн./7,1880 грн./куб.м., у листопаді 2015 року -652,30 куб.м. за ціною 3,60 грн./куб.м., у грудні 2015 року 652,30 куб.м. за ціною 360 грн./7,1880 грн./куб.м., у січні 2016 року було спожито 652,30 куб.м газу за ціною 7,1880 грн./куб.м., у лютому 2016 року - 652,30 куб.м газу за ціною 7,1880 грн./куб.м., у березні 2016 168,34 куб.м. за ціною 7,1880 грн./куб.м. (а.с.29).

Відповідно до виписки з особової справи № 22467 про нараховані та перераховані субсидії з 01.10.2015 по 30.06.2016 Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради ОСОБА_1 було зроблено перерахунок раніше призначеної субсидії і знято з особового рахунку суму у розмірі 5032,27 грн., у зв`язку із відсутністю нарахувань за послугу газопостачання через його відключення. (а.с. 47).

Згідно Довідки про отримання субсидії № 13 від 15.06.2017 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, ОСОБА_1 за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року була нарахована субсидія у загальному розмірі 11043,60 грн. (а.с.16).

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ОСОБА_1 у період з 01.07.2015 року по 30.09.2017 року було частково сплачено за послуги газопостачання у загальному розмірі 1609,05 грн. (а.с.30).

Так, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення» від 03.03.2015 року № 583 постановлено встановити роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення (з урахуванням податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, тарифів на послуги з транспортування, розподілу і постачання природного газу за регульованим тарифом), у разі використання природного газу:

1) для приготування їжі та/або підігріву води 7,188 грн за 1 м3;

2) для індивідуального опалення або комплексного споживання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води): у період з 01 травня по 30 вересня (включно) 7,188 грн за 1 м3; у період з 01 жовтня по 30 квітня (включно): за обсяг, спожитий до 200 м3 природного газу на місяць (включно), 3,600 грн за 1 м3; за обсяг, спожитий понад 200 м3 природного газу на місяць, 7,188 грн за 1 м3.

Не погоджуючись із розрахунком постачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» позивач надав власний розрахунок, з якого слідує, що нараховані відповідачем 1 суми за спожитий природний газ та обсяг спожитого природного газу по особовому рахунку споживача ОСОБА_1 не відповідають вищезазначеному Положенню.

Судом проаналізований розрахунок позивача та зроблені наступні висновки. Так, на особовий рахунок позивача за жовтень 2015 року нараховані 399,80 м3 за ціною 3,60/7,1880 грн. за куб. метр на суму 2560,30 грн. Однак, застосовуючи Положення до об`єму газу відповідно до Постанови НКРЕКП № 583 від 03.03.2015, ціна на використаний природний газ має становити 2156,16 грн. (200 м3 х3,60 грн =720 грн.; 199,80 м3 х 7,1880 грн. = 1436,16 грн.).

За листопад 2015 року позивачу нараховані 652,30 м? спожитого природного газу по роздрібній ціні 3,6 грн./ м?, що у сумі має становити 2348,28 грн., однак постачальником нараховано 2678,54 грн.

За грудень 2015 року позивачу нараховані спожиті 652,30 м?, за які він мав сплатити 3971,13 грн. (200 м? х 3,6 грн. = 720 грн. + 452,30 м? х 7,1880 грн. = 3251,13 грн.). Згідно розрахунку відповідача позивачеві до сплати нарахована сума становить 4099,32 грн.

За січень 2016 року за об`єм природного газу 652,30 м3 розрахунок має бути наступним: 200 м? х 3,6 грн. = 720 грн.; 452,30 м? х 7,1880 грн. = 3251,13 грн. Проте згідно розрахунку заборгованості, сума до сплати за спожитий природний газ нараховувалася по 7,1880 грн./м?, що суперечить Постанові НКРЕКП № 583 від 03.03.2015.

Такі ж неточності у нарахуванні боргу за лютий та березень 2016 року.

Крім того, оскільки судом встановлено незаконне відключення ПАТ «Криворіжгаз» будинку АДРЕСА_1 від газопостачання в березні 2016 року, тому всі подальші розрахунки відповідача, в яких борг по особовому рахунку позивача ОСОБА_1 , пов`язаний із списанням нарахованої субсидії у розмірі 5032,27 грн., відповідно до виписки з особової справи № 22467, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради (а.с.47), є неправомірними.

З цих підстав, вимоги позову щодо визнання нарахованої ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 11824,30 грн. ОСОБА_1 неправомірною та зобов`язання здійснити перерахунок, суд знаходить обґрунтованими, які підлягають задоволенню у цій частині.

Щодо стягнення моральної шкоди

Так, за змістом ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілої спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (пункт 9 вказаної Постанови).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вказаний висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 638/8636/17-ц.

Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Вказаний правовий висновок відповідає постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13, провадження № 14-400цс19.

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому відповідачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Криворіжгаз» моральних страждань чи втрат немайнового характеру, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, розмір якої ніяк не обґрунтований.

Доводи, викладені позивачем в позовній заяві зводиться до незгоди позивача з діями представників ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Криворіжгаз» .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог позивача у частинах стягнення моральної шкоди до відповідачів, оскільки ним не надано доказів на підтвердження заявлених ним таких вимог, що на підставі статті 81 ЦПК України, є процесуальним обов`язком позивача.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач на підставі ч.3 ст.22 Закону України Про захист прав споживачів, звільнений від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме : 1280,00 грн.

Керуючись розділами 1, 6,10,11 Кодексу газорозподільних систем, статями 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірним нараховану ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на ім`я ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 11 824,30 грн. (одинадцять тисяч вісімсот двадцять чотири тисячі 30 коп.).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз» з відключення газопостачання у будинку АДРЕСА_1 відмовити, у зв`язку із спливом позовної давності звернення до суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на користь держави судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.М. Чирський