Справа № 2-1781/11
Провадження № 2-з/175/86/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувала справа №2-1781/11 (2-6379/10) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агенство «Верус» про стягнення заборгованості.

Клопотання обґрунтоване тим, що 29.11.2010 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову по справі №2-1781/11 задоволено, накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. У зв`язку з тим, що виконавче провадження по даній справі вже закінчене, а матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку з закінченням строку зберігання, заявник просить суд скасувати вищевказані заходи забезпечення позову.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2025 року клопотання про скасування заходів забезпечення позову прийнято до розгляду та призначено до розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином. Представник заявник засобами електронного зв`язку надіслав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши клопотання, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2010 року заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову по справі №2-1781/11 задоволено, накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Листом начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено, що згідно автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №28508411 з примусового виконання ухвали №2-6379/10, виданої 29.11.2010 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_1 з метою забезпечення задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк», яке закінчено відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на дату прийняття процесуального рішення) та знищено за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до листа представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 01.07.2025 року, ОСОБА_1 сума заборгованості, яка стягувалася у виконавчих провадженнях №30719992 і №30719789 на підставі виконавчих листів №2-1781, виданих Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 07.11.2011 року, сплачена в повному обсязі у відповідності до рішення суду.

Частиною 1 стаття 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що наразі виконавче провадження з виконання рішення суду у цивільній справі №2-1781/11 є закінченим, суд доходить висновку про відсутність підстав для подальшого накладення арешту на майно відповідача, у зв`язку з чим клопотання про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158, 258, 259, 260-261, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2010 року про забезпечення позову по справі №2-1781/11, а саме арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т. С. Журавель