МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/3704/25
Провадження № 2/210/1199/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 вересня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 21.09.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №26512-09/2024, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

23.12.2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №23122024.

Згідно вищевказаного Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №26512-09/2024 від 21.09.2024 року.

Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та штрафів у зв`язку із належним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 12920,00 гривень: а саме, заборгованість за тілом кредиту 4600,00 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом 2952,00 гривень, заборгованість за штрафом 5368,00 гривень.

Тому, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №26512-09/2024 від 21.09.2024 року в загальному розмірі 12920,00 гривень на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 гривень.

Ухвалою суду від 03.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. Витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи належить банківська картка з прихованим номером № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; чи була успішною транзакція №516113894 здійснена 21.09.2024 року о 12:20 на банківську картку НОМЕР_1 в сумі 5000,00 грн.; чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської картки № НОМЕР_1 ; чи проводилась верифікація особи власника банківської картки № НОМЕР_1 .

20.06.2025 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_1 , згідно якого остання повідомляє, що з вимогами викладеними в позовній заяві не погоджується з наступних причин. По-перше, матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за вказаними кредитними договорами. По-друге, позивачем на підтвердження перерахування відповідачеві коштів за кредитними договорами не надано належних доказів розрахункового документа або виписки з банківського рахунку. По-третє, відповідач вважає, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у встановленому законом порядку, не доведено факту перерахування кредитних коштів за договорами, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні. По-четверту, надані позивачем кредитні договори, договори переуступки права вимоги, реєстри боржників, акти приймання-передачі реєстрів боржників, розрахунки заборгованості ОСОБА_1 вважає неналежними, оскільки дані докази доводять перехід прав від первісних кредиторів до позивача, однак жодним чином не підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів.

Тому, відповідач просить суд у задоволені позовних вимог за позовною заявою, поданою ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до неї, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю, провадження у справі закрити.

Крім того, разом з відзивом ОСОБА_1 подала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, згідно якого просила зменшити розмір витрат ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 3500,00 гривень.

01.07.2025 року до суду надійшли матеріали, які були витребувані ухвалою суду від 03.06.2025 року.

04.07.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач надає пояснення, щодо аргументів ОСОБА_1 у відзиві. Щодо повідомлення відповідача про відступлення прав вимоги, то позивач зазначає, що у будь-якому випадку повідомлення чи неповідомлення Відповідача не робить договір факторингу недійсним та не скасовує його дії. Щодо виписки з банку з обов`язковими реквізитами, то розрахунок заборгованості в сукупності з іншими доказами, а саме Повідомлення про успішне перерахування коштів за кредитним договором №26512-09/2024 від 21.09.2024 року може підтверджувати заборгованість за кредитним договором. Щодо не погодження ОСОБА_1 з нарахуванням відсотків і штрафу, то позивач зазначає, що відповідно до пункту 1.1 Договору визначено, що термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту, процентів за користування кредитом є 18.01.2025. Відповідно до пункту 1.4 за користуванням кредиту Товариством нараховуються проценти, що є сплатою за користування кредиту. Тип процентної ставки: фіксована. Щодо твердження відповідача про не доведення перерахунків коштів та дійсності договору факторингу та сплати грошових коштів первісному кредитору, то позивач у відповіді на відзив повідомляє, що до суду разом з позовною заявою подано клопотання про витребування доказів та подано копії документів, що підтверджують дійсність договору факторингу та сплати грошових коштів первісному кредитору.

Щодо клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, то позивач зазначає, що представником подано детальний опис наданих послуг, обґрунтовано витрати та надано й інші документи на підтвердження витрат на правову допомогу, вважає, що розмір витрат є спів мірним зі складністю справи, а отже клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката є недоречним.

У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.09.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №26512-09/2024 (а.с. 12-18).

Відповідно до п.1.1 Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 12).

Пунктом 1.2. визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 21.09.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашеного кредиту 18.01.2025 (а.с. 12).

Відповідно до пункту 1.4.1. денна процентна ставка складає (5280,00/5000,00)/120*100%=0,88% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 убого договору. Денна процентна ставка за цим договором розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t*100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за кредитом (сума всіх нарахувань згідно Графіку платежів до цього договору); ЗРК загальний розмір кредиту (вказаний в п.1.1. Договору); t строк кредитування у днях (вказаний в п.1.2. Договору) (а.с. 12).

Пунктом 2.2. Кредитного договору передбачена видача кредитів Клієнту-фізичній особі Товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (а.с.12 зворот).

Відповідно до Пункту 2.3. Кредитного договору передбачено що для отримання кредиту Клієнт відвідує сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами Товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується Товариством на сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України (Інформація на сайті Товариства) (а.с. 12 зворот).

До договору про надання фінансового кредиту №26512-09/2024 від 21.09.2024 року укладеного між сторонами, позивачем долучено Графік платежів. Відповідно до якого зазначено, що у разі несвоєчасного та належного виконання Клієнтом п.1.4.2. Договору, сума першого платежу Клієнта за договором з урахуванням знижки складає 1900,00 гривень ( з яких 400,00 гривень тіло, 1500,00 гривень відсотки) та внесення першого платежу у вказаному розмірі буде вважатись повною та належною сплатою першого платежу за Договором (а.с.19).

Крім того, 21.09.2024 року відповідачкою було підписано Паспорт споживчого кредиту з умовами кредитування та порядком повернення кредиту. Відповідно до якого відповідач власним підписом підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних відповідачем умов кредитування (а.с. 9-11).

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

За змістом положень ст. 652 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

На виконання викладеного вище, відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор W0344, для підписання Кредитного договору №26512-09/2024 від 21.09.2024 року.

Без ідентифікації клієнта, без перевірки правильності введення коду направленого на мобільний телефон клієнта, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Таким чином, договір №26512-09/2024 від 21.09.2024 року укладено відповідно до положень ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Отже, підписуючи договір ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані із обраних нею умов кредитування.

Разом з цим, 23.12.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №23122024, у відповідності до умов якого, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, зазначеними в Реєстрі Боржників (а.с. 29-33 зворот).

З копії платіжної інструкції №9471 від 23.12.2024 року вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 3418567,77 гривень плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 23122024 від 23.12.2024 року (а.с. 36).

На підтвердження наявності у ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права вимоги до ОСОБА_1 позивачем надановитяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №23122024 від 23.12.2024 року, відповідно до якого зазначено, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12920,00 грн., з яких: 4600,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 2952,00 грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитом; 5368,00 грн. сума заборгованості за штрафом (а.с. 34).

Згідно положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові .

Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, 23.12.2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» направлено лист ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого, останню повідомляють, що відповідно до договору факторингу №23122024 від 23.12.2024 року відбулось відступлення прав вимоги заборгованості за договором про надання споживчого/фінансового кредиту №26512-09/2024 від 21.09.2024 року, на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с. 21).

Отже, суд спростовує заперечення відповідача, що вона не була повідомлена про відступлення права вимоги за кредитним договором №26512-09/2024 від 21.09.2024 року.

Крім того, 14.05.2025 року відповідачу було надіслано Досудову вимогу, в якій було зазначено, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимагає від ОСОБА_1 виконати зобов`язання протягом 7 днів за Договором №26512-09/2024 від 21.09.2024 року, а саме: негайно погасити заборгованість у сумі 12920,00 гривень (а.с. 37).

Відповідач, всупереч умов кредитних договорів, своїх зобов`язань не виконав, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором №26512-09/2024 від 21.09.2024 року в розмірі 12920,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до положень ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 (пункт 8.35).

Оскільки у встановлений договором строк ОСОБА_1 не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані проценти, у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку.

Посилання відповідача про те, що частина вимог позивача не підтверджена доказами, а заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, суд вважає безпідставними, оскільки розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами жодним чином не спростовано.

В свою чергу, позивач, звертаючись до суду з позовом, надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.

Крім того, з вище наведених документів вбачається, що позичальника повідомлено, що у разі надання позичальнику кредиту останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких було визначено в договорі та паспорті споживчого кредиту, з яким він ознайомився та без будь-яких заперечень підписав.

Таким чином, позичальника повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які зобов`язані будуть повернуті позичальником разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит.

Суд звертає увагу на те, що паспорт споживчого кредиту надається позичальнику до укладення кредитного договору, метою є повідомлення позичальника про умови надання кредиту у відповідній установі, у разі непогодження позичальника із викладеними у ньому умовами останній має право відмовитися від отримання відповідної фінансової послуги.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 належним чином ознайомилась та погодилась із умовами надання кредиту, на підставі чого 21.09.2024 року між сторонами укладено Договір про надання фінансового кредиту №26512-09/2024, в якому відображені умови надання кредиту, визначені у паспорті споживчого кредиту, остання з відповідним договором погодилася, про що свідчить електронний підпис останньої.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не повернуті, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 12920,00 гривень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Кредит-Капітал» в особі Салабай О.В. та адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги № 0103 від 01.03.2025 (а.с.49).

Відповідно до Замовлення до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01.03.2025 року сторони підтверджують факт надання послуг відповідно до положень укладеного ними договору (а.с. 49 зворот).

З детального опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.03.2025 року вбачається, що за період з 15.04.2025 по 09.05.2025 у справі, про стягнення заборгованості за Кредитним договором №26512-09/2024 де боржником є ОСОБА_1 надано наступні послуги: усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 год. 30 хв.; ознайомлення з метеріалами кредитної справи 2 год. 00 хв.; погодження правової позиції клієнта у справі 0 год. 30 хв.; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 год. 30 хв.; подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт.; усього 6 год. 30 хв. (а.с. 40).

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, зважаючи на наявність клопотання відповідачки про зменшення витрат на правову допомогу, прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути 3500,00 грн. судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258-268, 273, 280, 281, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , р/р НОМЕР_3 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», юридична адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, 4-й поверх, заборгованість за кредитним договором №26512-09/2024 від 21.09.2024 року в розмірі 12920,00 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять гривень) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , р/р НОМЕР_3 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», юридична адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, 4-й поверх, сплачений судовий збір у сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, р/р НОМЕР_3 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» юридична адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, 4-й поверх,витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень).

Іншу частину позовних вимог залишити без задоволення.

Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду складено та підписано 03 вересня 2025 року.

Суддя: В. Є. Сільченко