Справа № 191/2437/25
Провадження № 2/191/1094/25
У Х В А Л А

іменем України

27 серпня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Форощук С.А., за участю секретаря Вехник С.Л., розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

21.08.2025 року від представника позивача адвоката Єлісєєва Д.О. надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

27.08.2025 року від представника відповідачки адвоката Лисенко В.В. надійшла заява про надання строку для примирення. В обґрунтування заяви зазначено, що шлюбні відносини між сторонами фактично не припинені, вони проживають разом та ведуть спільне господарство з початку укладання шлюбу, так і по сьогоднішній день, що підтверджується копією Договору оренди квартири від 05.03.2022 року та додатковою угодою до цього договору від 01.03.2025 року. Параграфом 12 Договору оренди квартири від 05.03.2022 року, підтверджується що у квартирі, що є предметом договору будуть проживати: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх спільні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Свій вклад у ведення спільного бюджету відповідач робить, і всі свої доходи сторони спільно з позивачем розраховують задля справедливого узгодження і розподілення на задоволення потреб сім`ї. Відповідачка вважає, що усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Відповідачка прикладає зусилля щодо збереження шлюбу. Час від часу у них дійсно виникають дрібні непорозуміння стосовно ведення спільного господарства, які рідко переходять у конфлікт, але вони носять тимчасовий характер. Це обумовлюється тим, що у них не достатньо співпадають розуміння своїх ролей у сім`ї і тим самим вони пред`являють один одному неузгоджені очікування і вимоги. Крім того, така напруга між ними зросла у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У зв`язку з такими негативними обставинами, хвилюючись за своє життя та життя спільних дітей, вони всією сім`єю були вимушені покинути власне житло у місті Дніпро, та все набуте майно та виїхати в пошуках захисту за межі України. Що в свою чергу призвело до виникнення інших негативних наслідків побутового характеру, які додали додаткового навантаження на нервову систему обох з подружжя. Сторони перебувають у шлюбі більше 17 років, мають двох дітей. Жодних об`єктивних підстав для розірвання шлюбу відповідачка не бачить, та вважає поведінку і бажання чоловіка розірвати їх дружню родину тимчасовим упередженим рішенням та таким, що суперечить його дійсній волі та суперечить не тільки його інтересам, а й інтересам їх дітей. До недавнього часу їх сім`я була дружньою і жила в злагоді та благополуччі, вони разом будували плани про майбутнє навчання дітей, сімейні відпустки, святкування сімейний свят, поліпшення побутових умов. Наявність сімейних відносин із позивачем та спільне виховання дітей та ведення побуту є головним сенсом життя для відповідачки, всі її дії направлені на забезпечення нормального існування сім`ї і у випадку розірвання шлюбу їй буде завдано великих душевних страждань. Відповідачка докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань без застосування надмірних емоцій, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом. Вона вважає, що усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. У них є спільні діти, і вона хоче, щоб діти росли в повноцінній родині. Про намір розірвати шлюб позивач її жодного разу не повідомляв. Відповідачка зацікавлена у збереженні їхньої з позивачем сім`ї. Та вважає, що у них немає підстав для розірвання шлюбу. Зважаючи на цінність для себе шлюбних відносин з позивачем та усвідомлюючи свою важливу роль у спільному вихованні дітей та збереженні шлюбних сімейних відносин в цілому, відповідачка має наміри вживати всіх можливих заходів направлених збереження сімейних відносин і повернення необхідного балансу для нормального функціонування сім`ї, знаходження спільної мови у проблемних питаннях з позивачем та проявляти ще більше своєї турботи та піклування по відношенню до позивача. Просить надати сторонам строк для примирення на термін 6 місяці.

28.08.2025 року від представника позивача адвоката Єлісєєва Д.О. надійшла заява про продовження розгляду справи у зв`язку з передчасним поданням заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене ч. 1ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Пунктом 3 ч. 1 ст.253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2008 року. Відповідачка бажає примиритися і вона має право прийняти міри для примирення, а суд зобов`язаний встановити строк для цього незалежно від бажання позивача, оскільки таке примирення не суперечить моральним засадам суспільства.

За таких обставин, суд вважає, що для збереження сім`ї необхідно надати сторонам строк для примирення терміном 6 місяці, оскільки це не суперечитиме моральним засадам суспільства та є доцільним у даному конкретному випадку.

На підставі викладеного, ст.111 СК України та керуючись ст. ст.240, 251, 253 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовною заявою заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу провадженням зупинити і надати подружжю строк на примирення терміном 6 (шість) місяці, а саме до 27.02.2026 року.

Провадження у справі зупинити до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути безпосередньо оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. А. Форощук