г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3554/25
Номер провадження 2/213/1605/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Алексєєва О.В., за участі секретаря судового засідання - Довгої А.В., розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №3 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір № 103645108, за умовами якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в сумі 5 000,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% в день та 5,00 % в день від фактичного залишку кредиту.

03 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір №4150219, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 100,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі 0,38 % в день та 5,00 % в день від фактичного залишку кредиту.

Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договорами кредиту, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач свої зобов`язання з повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість.

Крім того, 15 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір №-135092, за умовами якого відповідач отримав у позику грошові кошти у сумі 1 500,00 грн з процентною ставкою у розмірі 1,95 % в день. Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кошти. Однак відповідач свої зобов`язання з повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість.

13 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір № 13-01/2022-79, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 4150219.

17 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір №17-01/2022-54, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 103645108.

15 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір № 15-02/22, за умовами якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за договорами, зокрема за договором №-135092.

10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір № 10-01/2023, згідно з умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило позивачу права вимоги, зокрема до відповідача за договорами № -135092 та № 4150219.

10 березня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір № 10-03/2023/1, згідно з умовами якого відступило позивачу право вимоги, зокрема до відповідача за договором № 103645108.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеними договорами у загальному розмірі 65 949,20 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

27 червня 2025 року позовна заява надійшла до суду.

03 липня 2025 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

04 липня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

У судове засідання сторони не викликалися. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив не направив.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Фактичні обставини, встановлені судом.

09 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про споживчий кредит № 103645108. Сума кредиту становить 5 000,00 грн, строк 30 днів, проценти: 3 750,00 грн, які нараховується за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія 950,00 грн одноразово. Відповідач ознайомився з умовами договору та погодився з ними.

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3.1.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Зокрема для продовження строку кредитування на 3 дні позичальник повинен сплатити комісію у розмірі 3% від поточного залишку кредиту, на 7 днів 5 %, на 15 днів 10 %. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п.1.5.2 договору.

Згідно з п. 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 договору.

Кредитодавець умови договору виконав, надавши відповідачу кредит, проте ОСОБА_1 умови договору з повернення коштів, сплати процентів та комісії належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість.

03 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про споживчий кредит № 4150219. Сума кредиту становить 4 100,00 грн, строк 30 днів, проценти: 467,40 грн, які нараховується за ставкою 0,38% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, базова процентна ставка 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія 135,30 грн одноразово. Відповідач ознайомився з умовами договору та погодився з ними.

Інші умови договору ідентичні умовам договору № 103645108.

Кредитодавець умови договору виконав, надавши відповідачу кредит, проте відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість.

15 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний договір позики №-135092, за умовами якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався його повернути та сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором.

Сума позики 1 500,00 грн, строк користування кредитними коштами 14 днів (п. 2.2, 2.3 договору).

Згідно з п.п. 9.13 договору за користування наданими за цим договором грошовими коштами у строк, передбачений п.п. 2.3. цього договору, встановлюється процентна ставка у розмірі 702% річних (або 1,95 % за 1 (один) день користування грошовими коштами).

Сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством, згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404 % річних, та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти позичальника (п.п. 9.6 договору).

Відповідно до п.п. 1.18 договору строк користування кредитом (кредитними коштами) період з дати отримання по дату, в яку позичальник зобов`язаний повернути кредит у відповідності до п.п. 2.3 цього договору.

Підпунктами 1.23.1, 1.23.2 договору передбачено, що плата за користування кредитом плата за фактичне користування отриманими грошовими коштами протягом визначеного цим договором строку, яка нараховується у вигляді процентної ставки на отриману позичальником суму кредиту та сплачується в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Процентна ставка встановлюється тарифами товариства, зазначається у пункті 9.13. цього договору та нараховується за користування коштами поза межами пільгового періоду.

За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до цього договору).

Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цим договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника.

Плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів користування кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього договору, та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства (п.п. 2.5 2.7 договору).

Згідно з п.п. 3.19 договору сторони домовились, що у випадку настання визначених п.п. 4.1.2. цього договору обставин строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк, згідно тарифів товариства, за умови задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості, передбаченої п.п. 3.10.1 та п.п. 3.10.3 цього договору, шляхом внесення позичальником плати, згідно тарифів товариства, шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати.

Відповідно до п.п. 4.1.2. договору у разі виникнення тимчасових фінансових труднощів або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, позичальник має право порушувати перед кредитором питання про продовження строку користування кредитними коштами поза межами строку, встановленого п.п. 2.3. цього поговору, шляхом направлення позикодавцю відповідного звернення (клопотання) через особистий кабінет користувача за допомогою ІТС, в порядку та на умовах, визначених у п.п. 3.19 цього договору.

Кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений у розділі 10 (реквізити сторін) цього договору (п. 3.12 договору).

У розділі 10 договору зазначено реквізити банківського рахунку ОСОБА_1 : НОМЕР_1 .

Договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Сторонами договору позики також підписано графік розрахунків, який є додатком № 1 до договору, згідно з яким сума процентів за користування кредитом становить 406,00 грн, загальна вартість кредиту 1 906,00 грн.

Згідно з довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 2873_08 від 31 січня 2025 року на платіжну картку № НОМЕР_1 15 жовтня 2021 року перераховано кошти в сумі 1 500,00 грн.

Кредитодавець умови договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти, проте ОСОБА_1 умови договору з повернення коштів та процентів не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість.

13 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ « ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за договором № 4150219 від 03 жовтня 2021 року (номер запису в реєстрі боржників 2579). Розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги становить 17 002,70 грн.

17 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за договором № 103645108 від 09 вересня 2021 року (номер запису в реєстрі боржників 2058). Розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги становить 22 977,50 грн.

15 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 15-02/22, за умовами якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за договорами позики, зокрема за договором №-135092 (номер запису в реєстрі боржників 722). Розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги 1 906,00 грн.

Згідно з п. 5.4 договору відступлення права вимоги з моменту відступлення (передачі) кредитором новому кредитору прав вимоги новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за договорами позики (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договору позики.

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача за договорами № -135092 (номер запису в реєстрі боржників 94691) та № 4150219 (номер запису в реєстрі боржників 52551). Розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги за договором № -135092 становить 8 809,00 грн, за договором № 4150219 25 612,70 грн.

Згідно з наданими розрахунками ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило нарахування відсотків згідно з п. 5.4 договору відступлення права вимоги за період з 29 жовтня 2021 року по 14 лютого 2022 року у сумі 6 376,50 грн за ставкою 3,9 % в день та відсотків згідно з кредитним договором у сумі 526,50 грн за період з 15 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року за договором № -135092; відсотків за користування кредитом у сумі 8 610,00 грн за ставкою 5% в день за період з 13 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року за договором № 4150219.

10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача за договором № 103645108 (номер запису в реєстрі боржників 24811). Розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги становить 31 527,50 грн.

Згідно з наданим розрахунком ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило нарахування відсотків за користування кредитом у сумі 8 550,00 грн за ставкою 5% в день за цим договором.

Позивачем нарахування за договорами, право вимоги за якими ним набуто, не здійснювалося.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача за вищезазначеними договорами.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків станом на 13 червня 2025 року заборгованість за договорами становить у загальному розмірі 65 949,20 грн, з яких:

- заборгованість за кредитним договором № 103645108 від 09 вересня 2021 року 31 527,50 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 4 500,00 грн, заборгованості за відсотками 26 077,50 грн, комісії 950,00 грн;

- заборгованість за кредитним договором № 4150219 від 03 жовтня 2021 року 25 612,70 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 4 100,00 грн, заборгованості за відсотками 21 377,40 грн, комісії 135,30 грн;

- заборгованість за договором позики № -135092 від 15 жовтня 2021 року 8 809,00 грн, що складається із: заборгованості за тілом позики 1 500,00 грн, заборгованості за відсотками 7 309,00 грн.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII законодавець залишив за кредитодавцем можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Висновок суду.

Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитних договорів та договору позики з первісними кредиторами, порушення ним взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цими договорами.

Відповідачем порушувалися умови договорів, кошти на повернення кредитів та позики не сплачувалися, що призвело до виникнення заборгованості.

Відповідачем наявність заборгованості не спростовано, виписки з особового рахунку та свого контрозрахунку не надано.

При визначенні розміру заборгованості суд бере до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості первісних кредиторів, які містять відомості про щоденні нарахування, складові заборгованості та їхній розмір.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість відповідача за тілом кредитів та позики становить: за договором № 103645108 4 500,00 грн, за договором № 4150219 4 100,00 грн, за договором № -135092 1 500,00 грн.

Тому вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредитів та позики підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про доцільність стягнення заборгованості за процентами суд враховує правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що підхід, за якого проценти за "користування кредитом" могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів.

Під час розгляду справи встановлено, що строк кредитування, передбачений договорами № 103645108 та № 4150219 30 днів, договором № -135092 14 днів.

Пунктом 2.3 договорів № 103645108 та № 4150219 визначено умови пролонгації строку кредитування, зокрема пункт 2.3.1.1 передбачає пролонгацію на пільгових умовах, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування за умовами сплати комісії у визначеної договором розмірі на певну кількість днів пролонгації та певної частки заборгованості за кредитом. Пунктом 2.3.1.2 передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але на строк не більше 60 днів. При цьому у період такої пролонгації проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у пункті 1.6 цього договору.

Тобто за умовами договорів протягом 30 днів нараховуються передбачені пунктами 1.5.2 договорів проценти за ставкою 2,5 % (договір №103645108) та 0,38 % (договір №4150219), у разі вчинення дій, передбачених п. 2.3.1.1 договору, проценти протягом пролонгації на пільгових умовах нараховуються за вищезазначеними ставками, за наступні 60 днів (у разі пролонгації на стандартних умовах) передбачені пунктом 1.6 договорів за ставкою 5 %.

Судом встановлено, що для пролонгації строку кредитування на пільгових умовах за договором №103645108 на 15 днів відповідачем сплачено комісію у розмірі 500,00 грн, тіло кредиту 500,00 грн та проценти 1 410,00 грн. Після закінчення цього строку у зв`язку з продовженням користування відповідачем кредитними коштами строк кредитування пролонговано на стандартних умовах.

Строк кредитування за договором №4150219 пролонговано на стандартних умовах після закінчення 30-денного строку кредитування.

При цьому умовами договорів не передбачено пролонгації строку кредитування на стандартних (базових) умовах більше, ніж на 60 днів, а отже, не передбачено і нарахування процентів за користування кредитом поза межами цього строку.

Доказів, які свідчать про подальше узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містять.

Нарахування первісним кредитором процентів за користування кредитом за договором № 103645108 у розмірі 17 527,50 грн за 105 днів (30 + 15 + 60), за договором № 4150219 12 767,40 грн за 90 днів (30 + 60) відповідає умовам договорів щодо строку такого нарахування (з урахуванням пролонгацій) та розміру процентної ставки.

Проте подальше нарахування процентів ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором № 103645108 за 38 днів у розмірі 8 550,00 грн та за договором № 4150219 за 42 дні у розмірі 8 610,00 грн є неправомірним та не відповідає умовам договорів.

За умовами договору № -135092 строк кредитування становить 14 днів. Строк користування кредитом за цим договором може бути продовжено на обумовлений сторонами строк за умови акцептування відповідного звернення позичальника, відсутності у позичальника непогашеної заборгованості, внесення позичальником відповідної плати, як це передбачено п. 3.19 та 4.1.2 договору. Інших підстав для продовження строку кредитування договором не передбачено.

Доказів продовження строку кредитування за цим договором позивачем не надано.

Нарахування первісним кредитором процентів за користування кредитом у розмірі 406,00 грн відповідає умовам договору щодо строку такого нарахування (14 днів) та розміру процентної ставки, узгоджується з розміром процентів, визначених графіком платежів.

Проте подальше нарахування процентів ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за 9 днів у розмірі 526,50 грн є неправомірним та не відповідає умовам договору. Крім того, такі проценти нараховані за ставкою 3,9% в день, що суперечить умовам договору, згідно з якими розмір процентної ставки саме за користування кредитом 1,95% в день, такий розмір не може бути збільшено без письмової згоди позичальника (п. 1.23.1, 1.23.2, 2.5-2.7, 9.13 договору).

При цьому ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» також нараховано проценти за 109 днів у розмірі 6 376,50 грн за ставкою 3,9% в день згідно з п. 5.4 договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 15-02/22 від 15 лютого 2022 року, яким передбачено право нового кредитора нараховувати проценти та/чи проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України за договорами позики (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені кредитором).

Отже умови п.5.4 договору відступлення права вимоги № 15-02/22 наділяють нового кредитора як правом нараховувати проценти за правомірне користування позикою, так і як міру відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Проте розрахунок заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не конкретизує правову природу процентів у сумі 6 376,50 грн, а лише констатує, що проценти нараховані згідно з п. 5.4 договору № 15-02/22.

З огляду на те, що при зазначенні у розрахунку заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги (рядок 2 таблиці) сума 6 376,50 грн є складовою загальної суми такої заборгованості 6 782,50 грн (406 + 6376,50), суд вважає, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» після набуття права вимоги до відповідача здійснено нарахування процентів за користування кредитом за період, що передував відступленню прав вимоги, оскільки такі нарахування не здійснені первісним кредитором.

При цьому у реєстрі боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 сумою заборгованості за нарахованими процентами зазначено 7 309,00 грн. Шляхом арифметичних підрахунків судом встановлено, що складовими цієї суми є проценти, нараховані первісним кредитором, у сумі 406,00 грн, проценти в сумі 526,50 грн та 6 376,50 грн, нараховані ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

У розрахунку позивача сума 7 309,00 грн також зазначена як загальна сума заборгованості за процентами за договором -135092.

Таким чином, позивач просить стягнути 6 376,50 грн як складову загальної заборгованості за процентами за користування позикою.

Оскільки таке нарахування здійснено поза межами узгодженого сторонами договору позики строку користування позикою в 14 днів, воно є неправомірним та не відповідає умовам договору. Крім того, нарахування процентів також здійснено за ставкою 3,9% в день, що суперечить умовам договору.

Після спливу визначеного договором строку кредитування права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивачем позовні вимоги в порядку ст. 625 ЦК України не заявлено.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 8 550,00 грн за договором № 103645108, у розмірі 8 610,00 грн за договором № 4150219, у розмірі 6 903,00 грн (6 376,50 + 526,50) за договором № -135092 не знайшли своє підтвердження при розгляді справи, тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що вимоги про стягнення комісій за надання кредиту не суперечать нормам закону, а тому підлягають задоволенню.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованості за договорами у загальному розмірі 41 886,20 грн, з яких:

- заборгованість за кредитним договором № 103645108 від 09 вересня 2021 року 22 977,50 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 4 500,00 грн, заборгованості за відсотками 17 527,50 грн, комісії 950,00 грн;

- заборгованість за кредитним договором № 4150219 від 03 жовтня 2021 року 17 002,70 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 4 100,00 грн, заборгованості за відсотками 12 767,40 грн, комісії 135,30 грн;

- заборгованість за договором позики № -135092 від 15 жовтня 2021 року 1 906,00 грн, що складається із: заборгованості за тілом позики 1 500,00 грн, заборгованості за відсотками 406,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 538,47 грн (63,51%).

Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 16 000,00 грн, суд виходить з такого.

Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, суд вважає, що вартість послуг адвоката в загальній сумі 16 000,00 грн є завищеною стосовно іншої сторони спору, а тому, за умови задоволення позовних вимог у повному обсязі, відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн відповідатиме принципу розумності та реальності витрат.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 351,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 76-81, 89, 95, 137, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за кредитними договорами № 103645108 від 09 вересня 2021 року і № 4150219 від 03 жовтня 2021 року та договором позики № -135092 від 15 жовтня 2021 року у загальному розмірі 41 886 (сорок одна тисяча вісімсот вісімдесят шість) грн 20 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" витрати зі сплати судового збору у розмірі

1 538,47 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 351,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", адреса: вул. Мечнікова, 3 офіс 306, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 29 серпня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Алексєєв