Номер провадження: 22-ц/813/6306/25
Справа № 504/3398/24
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеда С.М.,

переглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Четвертая жемчужина», в інтересах якого діє адвокат Муравенко Карина Володимирівна, на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСББ «Четвертая жемчужна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Четвертая жемчужина» (далі ОСББ «Четвертая жемчужина») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 серпня 2024 року відкрито провадження в даній справі за позовом ОСББ «Четвертая жемчужина».

15 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, до набрання законної сили рішенням у справі №916/2501/24 яка перебуває в провадженні Господарського суду Одеської Області про визнання недійсними окремих положень (пунктів) статуту ОСОБА_2 , затвердженого в новій редакції Протоколом загальних зборів ОСББ Четвертая Жемчужина від 09.10.2023 №8, в частині положень Статуту, викладених в пунктах 3.3., 3.8., 3.17., 4.5., в частині, які не відповідають змісту Типового Статуту ОСББ, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 27.08.2003 №141 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.09.2015 №238, чинної на час затвердження та реєстрації Статуту ОСББ «Четвертая Жемчужина» на загальних зборах станом на жовтень 2023 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року зупинено провадження у справі за позовом ОСББ «Четвертая жемчужна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, зупинити - до набрання законної сили рішенням у справі №916/2501/24 за позовом ОСОБА_3 до відповідача ОСББ «Четвертая Жемчужина» про визнання недійсними окремих положень (пунктів) статуту ОСББ «Четвертая Жемчужина», затвердженого в новій редакції Протоколом загальних зборів ОСББ «Четвертая Жемчужина» від 09.10.2023 №8, в частині положень Статуту, викладених в пунктах 3.3., 3.8., 3.17., 4.5., в частині, які не відповідають змісту Типового Статуту ОСББ, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 27.08.2003 №141 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.09.2015 №238, чинної на час затвердження та реєстрації Статуту ОСББ «Четвертая Жемчужина» на загальних зборах станом на жовтень 2023 року.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСББ «Четвертая жемчужина» звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року про зупинення провадження у справі, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про зупинення провадження у справі (п. 9 ст. 353 ЦПК України).

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вищевикладеного та положень ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних підстав.

У ст. 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення (постанова Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15).

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Пунктом 6 частини першої вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Господарського суду Одеської Області перебуває справа №916/2501/24 за позовом ОСОБА_3 до відповідача: ОСББ «Четвертая Жемчужина» про визнання недійсними окремих положень (пунктів) статуту ОСББ «Четвертая Жемчужина», затвердженого в новій редакції Протоколом загальних зборів ОСББ «Четвертая Жемчужина» від 09.10.2023 №8, в частині положень Статуту, викладених в пунктах 3.3., 3.8., 3.17., 4.5., в частині, які не відповідають змісту Типового Статуту ОСББ, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 27.08.2003 №141 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.09.2015 №238, чинної на час затвердження та реєстрації Статуту ОСББ «Четвертая Жемчужина» на загальних зборах станом на жовтень 2023 року.

Зупиняючи провадження в даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до набрання законної сили рішенням у справі №916/2501/24 про визнання недійсними окремих положень (пунктів) статуту ОСББ «Четвертая Жемчужина», суд першої інстанції вказав, що від вирішення вищевказаної господарської справи може залежати рішення у даній справі.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду, вважає недоцільним зупинення провадження в даній справі, з огляду на наступне.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов:

1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі;

2) пов`язаність справ пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Проте, в порушення вимог пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції вказавши про наявність господарської справи №916/2501/24, до вирішення якої зупиняється провадження в даній справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах, не з`ясував як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом, чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, а також 07.09.2023 в рамках справи №4821/3/23.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає виключно у випадку саме неможливості (а не недоцільності, бажаності, зручності, тощо) розгляду даної справи до вирішення судом іншої справи. При цьому така неможливість має бути чітко визначена та належним чином аргументована судом при зупиненні провадження.

Колегія суддів зазначає, що відсутність остаточного рішення в господарській справі про визнання недійсними окремих положень (пунктів) статуту ОСББ «Четвертая Жемчужина» не є підставою, що унеможливлює вирішення цивільного спору між сторонами щодо стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Отже, оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням в господарській справі №916/2501/24, так і щодо того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що рішенням господарського суду Одеської області від 13 листопада 2024 року по справі №916/2501/24, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСББ «Четвертая Жемчужина» та ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» про визнання недійсними окремих положень статуту та визнання недійсним договору відмовлено. Рішення набрало законної сили 10 грудня 2024 року.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Розумність строків розгляду справи згідно ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, №30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм процесуального права, та без врахування висновків, викладених в рішеннях Верховного Суду, Європейського суду з прав людини, що призвело до постановлення помилкової ухвали щодо зупинення провадження у справі, відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 6 п. 1, 379, 382384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Четвертая жемчужина», в інтересах якого діє адвокат Муравенко Карина Володимирівна, задовольнити, ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року про зупинення провадження по справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда