Справа № 350/1247/25
Номер провадження 2-з/350/5/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а :

28 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 1 537 000 грн.

Оскільки існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду, просив вжити заходи для забезпечення позову шляхом постановлення ухвали про накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 у межах заявленої до стягнення суми боргу в розмірі 1 537 000 грн та на грошові кошти ОСОБА_2 , що знаходяться на будь-яких відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову у межах заявленої до стягнення суми в розмірі 1 537 000 грн. Суддя, ознайомившись та дослідивши заяву, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно достатті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Таким заходом забезпечення позову як арешт, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у пункті 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Як вбачається з матеріалів, доданих до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а саме з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 441040573 сформованого 27 серпня 2025 року) відповідач має у власності нерухоме майно.

Враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки майно, яке належить відповідачеві на праві приватної власності на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути (бути відчуженим), погіршитись за якістю на момент виконання рішення; забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно є адекватним, співвідноситься з предметом позову, а тому зазначений захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про накладення арешту є обґрунтованим та накладення арешту є необхідним для забезпечення виконання рішення у справі у разі задоволення позову.

Керуючись статями 149 - 150, 153, 260 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах заявленої до стягнення суми боргу в розмірі 1 537 000 грн.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що знаходяться на будь-яких рахунках ОСОБА_2 відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах заявленої до стягнення суми боргу 1 537 000 грн.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову становить 3 (три) роки. Ухвалу суду про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду. Копію ухвали негайно направити учасникам справи для відома та Долинському відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання. Заявник (позивач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Сокирко Л.М.