№ 207/4536/24
№ 2/207/1134/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Кам`янське .

Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/4536/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2024 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 52177 гривень 29 копійок , оскільки 6 березня 2018 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 01 , згідно якого відповідач отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом у розмірі 1000 гривень 00 копійок , який пізніше було збільшено до 32200 гривень 00 копійок . Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань у повному обсязі не виконав .

Представник позивача у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без їх участі , заявлений позов підтримав повністю .

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не явився . У відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях заявлений позов не визнав і пояснив , що надана позивачем роздруківка Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , не може бути належним доказом у справі , оскільки вказана Публічна пропозиція не містить його підпису , при цьому її зміст повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку) , яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування . Також , наданий Паспорт споживчого кредиту , який ним було підписано , є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця . Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту , його підписання споживачем не означає укладання договору про споживчий кредит , оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту . Довідка про збільшення кредитного ліміту не підтверджується матеріалами справи , а саме у виписці про рух коштів не відображається , що по вказаним датам на його рахунок було зараховано збільшення кредитного ліміту . Наданий розрахунок заборгованості не відображає ні період , за який здійснювалося нарахування процентів , ні відсоткову ставку , ні залишкової суми кредиту , на яку нараховувалися відсотки , суми та дата сплати не співпадають з випискою про рух коштів . Виписка про рух коштів не є безумовним доказом підтвердження достовірності розміру заборгованості , оскільки у ній не міститься інформація про розмір відсоткової ставки , алгоритму нарахування відсотків не надано . Також , приватним виконавцем 30 січня 2025 року відкрито виконавче провадження ВП № 77239308 та направлено постанову про стягнення з нього заборгованості за місцем його роботи , згідно чого проводилося стягнення у березні 2025 року 3081,01 гривня , у квітні 2025 року 3081,80 гривень , у травні 2025 року 5741,49 гривень , усього 11904 гривні 30 копійок . Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі .

Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 6 березня 2018 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 01 , згідно якого відповідач отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом у розмірі 1000 гривень 00 копійок , строком на 12 місяців , з реальною процентною ставкою у розмірі 59,55 % річних ( а.с. 7 ) , який пізніше було збільшено до 32200 гривень 00 копійок ( а.с. 23 ) . Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав .

Згідно ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Кредитний договір разом з умовами , який був укладений з відповідачем , було підписано позичальником .

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив , що він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання кредитних коштів .

Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № 01 від 6 березня 2018 року станом на 4 червня 2024 року становить 52177 гривень 29 копійок , яка складається з : яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 32155 гривень 08 копійок , заборгованості за процентами у розмірі 20022 гривні 21 копійка ( а.с. 23 31 ) .

Відповідно до позиції Верховного Суду , котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі № 367/4970/13-ц , провадження № 61-19992св заперечуючи розмір кредитної заборгованості , розрахований банком , боржник та його представник не надали до суду докази , які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі , визначеним кредитним договором так і розмір боргу , що є процесуальним обов`язком боржника .

Згідно з правовою позицією Верховного Суду , викладеній у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 464/4985/15-ц , провадження № 61-43538св18 , твердження заявника про те , що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними , оскільки в матеріалах справи , серед інших письмових доказів , наявний розширений розрахунок заборгованості . Доказів , які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором , боржником не надано . У позиції Верховного Суду , викладеній у постанові Верховного Суду від 2 липня 2020 року по справі № 753/16745/15-ц , провадження № 61-40036св18 , Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції , про те що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Позивачем надано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором . Доказів , які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором , відповідачем не надано .

Відповідач ОСОБА_1 отримував кредитні кошти та користувався ними , про що свідчить розрахунок заборгованості та виписка з особового рахунку . Останній раз відповідач погашав кредит 31 січня 2022 року у розмірі 978 гривень 28 копійок в рахунок погашення простроченої заборгованості за відсотками та у розмірі 4821 гривня 72 копійки в рахунок погашення заборгованості за кредитом , що свідчить про визнання ним свого боргу .

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України 2003 року зобов`язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу , надати послугу , сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .

Згідно ст. 526 ЦК України 2003 року зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться .

Згідно ст. 599 ЦК України 2003 року зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином .

Згідно ст. 11 ЦК України 2003 року цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб , що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки . Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків , зокрема , є : договори та інші правочини .

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин , які мають значення для вирішення справи .

Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді Заяви № 01 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , підписаної сторонами , містить строк повернення . Однак , враховуючи , що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не повернуті , а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України 2003 року , згідно якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги , кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час , що свідчить про порушення його прав , тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів .

В обґрунтування суми заборгованості за кредитним договором позивачем надано розрахунок заборгованості , з якого вбачається , що у період дії кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання порушив , внаслідок чого у нього утворилась заборгованість .

Доводи відповідача про те , що позивачем наданий розрахунок заборгованості не відображає ні період , за який здійснювалося нарахування процентів , ні відсоткову ставку , ні залишкової суми кредиту , на яку нараховувалися відсотки , суми та дата сплати не співпадають з випискою про рух коштів , а виписка про рух коштів не є безумовним доказом підтвердження достовірності розміру заборгованості , спростовуються наданими позивачем копіями детального розрахунку заборгованості за кредитним договором та випискою з особового рахунку . Доказів , які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором , відповідачем не надано . Заперечення щодо правильності розрахунків відповідачем обґрунтовані не були , свого розрахунку стороною відповідача суду не надано .

Таким чином , стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № 01 від 6 березня 2018 року у розмірі 52177 гривень 29 копійок, яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 32155 гривень 08 копійок , заборгованості за процентами у розмірі 20022 гривні 21 копійка , оскільки відповідач отримав кредит , користувався кредитними коштами .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено у повному обсязі , тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Керуючись ст. 525 , 526 , 530 , 610 612 , 1046 1050 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» , місцезнаходження : м. Київ , вулиця Андріївська , 4 , ідентифікаційний код юридичної особи : 14282829 , заборгованість за кредитним договором № 01 від 6 березня 2018 року у розмірі 52177 гривень 29 копійок , яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 32155 гривень 08 копійок , заборгованості за процентами у розмірі 20022 гривні 21 копійка , судові витрати 2422 гривні 40 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба