УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

Справа № 505/2738/25

Провадження № 2-н/505/146/2025

19 серпня 2025 року місто Подільськ

Суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Дзюбинський А.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ,

ВСТАНОВИВ :

До Подільського міськрайонного суду Одеської області звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Павленко С.В. про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ за період з 01.08.2022 до 30.06.2025 в сумі 29 992,22 грн, за адресою АДРЕСА_1 .

Заявником до заяви додано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 435460546 від 15.07.2025 із параметром запиту: «адреса/місцезнаходження: АДРЕСА_1 », відповідно до якого власником будинку є ОСОБА_1 . Інші дані щодо власника відсутні, зокрема дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Згідно із ч. 7, 9 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру, та у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відтак, за відсутності відомостей щодо дати народження боржника, його реєстраційного номеру облікової картки платника податків, відомостей щодо номеру та серії паспорта, суддя позбавлений можливості здійснити запит до Єдиного державного демографічного реєстру з метою визначення адреси реєстрації місця проживання особи, дати народження, відомостей щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків, а також неможливо ідентифікувати боржника відповідним органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи ГУ ДМС в Одеській області.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Тобто наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом. Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу визначені ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Отже, з аналізу зазначеної процесуальної норми слідує, що заявник у заяві про видачу судового наказу повинен зазначити, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта боржника (для фізичних осіб - громадян України).

Разом з тим, у заяві про видачу судового наказу заявник, у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, не зазначив реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта боржника, дати народження, вказавши, що такі відомості заявнику не відомі.

Проте, наказне провадження є особливим видом цивільного процесу, в межах якого учасники та суд позбавлені можливості додатково збирати докази, з`ясовувати додатково обставини правовідносин, а відтак відсутність у заяві відомостей, визначених ст. 163 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 УПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись нормами п.1 ч. 1 ст. 165, ст. 166, ст. 258-260, ст. 261, ст. 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ за період з 01.08.2022 до 30.06.2025 в сумі 29 992,22 грн, за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ