УХВАЛА

22 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 289/2200/24

провадження № 61-10672ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 15 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благодійний союз (БС)», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендпоінт» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати договори оренди земельних ділянок площею 2,2451 га кадастровий номер :04:000:2016 укладений 01 липня 2019 року та площею 0,7505 га кадастровий номер :08:000:0213 від 11 листопада 2020 року укладені між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Благодійний союз (БС)» (далі - ТОВ «Благодійний союз (БС)»), а також вирішити питання розподілу судових витрат.

06 січня 2025 року Радомишльський районний суд Житомирської області ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельних ділянок задовольнив, вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Житомирський апеляційний суд постановою від 15 липня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Благодійний союз (БС)» задовольнив, рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 січня

2025 року скасував і ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

13 серпня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 15 липня 2025 року.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

За приписами пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла визначається сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Дослідженням документів у справі № 289/2200/24, які наявні в системі «Електронний суд», встановлено, що 01 липня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Благодійний Союз (БС)», в особі директора ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2451 га з кадастровим номером :04:000:2016, нормативна грошова оцінку якої становить 31 014,37 грн (п. 4 Договору) терміном на 10 років (п. 7 Договору).

11 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Благодійний Союз (БС)», в особі директора ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,7505 га з кадастровим номером :08:000:0213, нормативна грошова оцінку якої становить 1 006,82 грн (п. 2.6 Договору) терміном на 15 років (п. 3.1 Договору).

Відповідно до пункту 8 Договору оренди землі від 01 липня 2019 року встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає

2 171,01 грн.

Згідно пункту 4.1 Договору оренди землі від 11 листопада 2020 року встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає

50,34 грн за рік оренди.

Пунктом 9 договору від 01 липня 2019 року та пунктом 4.5 договору від

11 листопада 2020 року передбачено, що орендна плата вноситься до

31 грудня поточного року.

Таким чином, ціна позову в даній справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благодійний союз (БС)», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендпоінт» про розірвання договору оренди земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 15 липня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов