Справа № 442/5817/18 Головуючий у 1 інстанції Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/1868/25 Доповідач в 2-й інстанції Шеремета Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Підлужного В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , Дрогобицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що йому та його батьку, ОСОБА_5 , на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . На день смерті батька він був зареєстрований та проживав разом з ним у спірній квартирі, а тому відповідно до ст.1268 вважається таким, що прийняв спадщину. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно він звернувся до нотаріуса, однак отримав відмову у вчиненні у зв`язку з недоведеністю родинних відносин з померлим, оскільки є розбіжності в написанні його прізвища та прізвища батька.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім нього, спадкоємцями першої черги також є дружина спадкодавця - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочка спадкодавця ОСОБА_4 , 1973 року народження. Мати та сестра не були зареєстровані та не проживали за адресою проживання спадкодавця, а також не звертались з заявами про прийняття спадщини. Вказує, що відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З наведених підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, а саме 1/2 квартири, житловою площею 39,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_5 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно за законом, а саме: 1/2 квартири, житловою площею 39,3 м.кв., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 64 роки, актовий запис за №380.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення 1/2 частка спірної квартири, шо належала померлому ОСОБА_5 , вже не існувала як цілісний об`єкт, що входить до спадкової маси, оскільки на той час 1/6 частки квартири була успадкована ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 16.09.2015 року. Вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не дослідив належним чином склад спадкового майна, не встановив кола спадкоємців, чим грубо порушив вимоги статтей 13 та 76 ЦПК України. Прийняття рішення без залучення ОСОБА_1 , як співвласниці спірної квартири та спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , є істотним процесуальним порушенням, що вплинуло на правильність вирішення справи. Зазначає, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем у справі, оскільки вона не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, не проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, не отримувала свідоцтва про право на спадщину, а тому не набула правового статусу спадкоємця. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про відмову від поданої апеляційної скарги на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заяву про відмову від апеляційної скарги слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з частиною 1 статті 4, частиною 1 статті 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень частини 4 статті 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Частина 5 статті 364 ЦПК України передбачає, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд, відповідно до пунктів 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України, має роз`яснити передбачені частиною 4 статті 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від апеляційної скарги. Заява про відкликання скарги, яка надійшла після початку розгляду справи, не може бути підставою для закриття апеляційного провадження, якщо особа не подала заяви про відмову від скарги.

Прийнявши відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою, а за наявності інших апеляційних скарг - продовжує апеляційне провадження за цими скаргами (скаргою).

Враховуючи те, що представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про відмову від апеляційної скарги на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року, така відмова не суперечить вимогам закону, колегія суддів вважає за необхідне заяву задовольнити та прийняти відмову представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від апеляційної скарги на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року, що є підставою для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року.

Керуючись ч.4 ст. 364 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

прийняти відмову представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від апеляційної скарги на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена 04.09.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк