Справа №694/1181/24
провадження № 2/694/111/25
У Х В А Л А

21.08.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,

представника позивача - адвоката Хмельницької Л.М. (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хмельницька Людмила Миколаївна, до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МТС-МОРАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Фермерське господарство Мартинюка Василя Михайловича, Державний реєстратор виконавчого комітету Лисянської селищної ради Бобровська Вікторія Альбертівна про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки за підсудністю до господарського суду,

в с т а н о в и в:

В провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області перебуває вказана цивільна справа.

30.07.2025 року представник відповідача Крупа Р.А. подав клопотання про направлення справи для розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області для розгляду в межах справи про банкрутство відповідача СТОВ «МТС-МОРАЛ» № 925/1728/21.

Клопотання мотивує тим, що постановою Господарського суду Черкаської області від 21.05.2024 року СТОВ «МТС-МОРАЛ», яке є відповідачем у справі, визнано банкрутом. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Отже, розгляд усіх майнових спорів, стороною яких є боржник у справі про банкрутство, повинен здійснюватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справ про банкрутство в межах цієї справи.

Крім того, представник відповідача послався на постанову ВП ВС від 15.06.2021 року у справі № 916/585/18, яка містить правовий висновок про те, що якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство.

Також представник ОСОБА_1 зазначив, що до складу ліквідаційної маси фермерського господарства включається, зокрема, право оренди земельної ділянки, що передбачено ст. 95 КУзПБ, яка визначає особливості банкрутства фермерського господарства.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. В поданому клопотанні просив розглянути справу без його участі.

Представник позивача ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки норми КУзПБ, на які посилається представник ОСОБА_1 стосуються питань банкрутства фермерського господарства, однак відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «МТС-МОРАЛ» не є фермерським господарством.

Заслухавши думку представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд

приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною третьою статті 7 КУзПБ встановлено правило, за яким матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі №289/233/18, від 19.06.2019 у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

При цьому, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень статті 163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20).

У розвиток наведених правових позицій у постанові від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок за яким, якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Цей висновок є обов`язковим для врахування судами при застосуванні статті 7 КУзПБ, а критерій впливу спору на розмір або склад ліквідаційної маси боржника є визначальним при вирішенні питання щодо розгляду в межах справи про банкрутство спорів, стороною в яких є боржник, незалежно від суб`єктного складу сторін такого спору.

Відповідно до частини першої статті 62 КУзПБ усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Частина 7 статті 62 КУзПБ передбачає, що майно, щодо якого боржник є користувачем (за умови, що право користування не може бути відчужено згідно із законом або договором), балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику

відповідно до закону або договору.

Частина 9 статті 95 КУзПБ визначає особливості банкрутства фермерського господарства. Цією нормою передбачено, що у разі визнання господарським судом фермерського господарства банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури до складу ліквідаційної маси фермерського господарства включаються нерухоме майно, яке перебуває у спільній власності членів фермерського господарства, у тому числі насадження, господарські та інші будівлі, меліоративні та інші споруди, продуктивна і робоча худоба, птиця, сільськогосподарська та інша техніка і обладнання, транспортні засоби, інвентар, та інше майно, набуте для фермерського господарства на загальні кошти його членів, а також право оренди земельної ділянки та інші майнові права, які належать фермерському господарству і мають грошову оцінку.

Таким чином, закон допускає у окремих випадках включення до ліквідаційної маси банкрута права оренди землі, зокрема у справах банкрутства фермерських господарств, до яких не відноситься СТОВ «МТС-МОРАЛ».

Як встановлено з матеріалів даної справи, ОСОБА_2 подав позов про визнання відсутнім права оренди відповідача СТОВ «МТС-МОРАЛ» щодо земельної ділянки, яка перебуває у власності позивача, в зв`язку з не поновленням договору оренди на новий строк.

Предметом договору оренди землі від 05.08.2016 року є земельна ділянка площею 2,4999 га з кадастровим номером :02:002:0220 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Озірнянської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Як вбачається з копії договору оренди від 05.08.2016 року він був укладений на 7 років та в п. 30 Договору зазначено, що орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди та не передбачено право орендаря передавати земельну ділянку в суборенду.

Таким чином, з огляду на положення ст.ст. 7, 62 КУзПБ суд приходить до висновку, що право оренди земельної ділянки, яке просить визнати відсутнім позивач ОСОБА_2 , не входить до складу ліквідаційної маси СТОВ «МТС-МОРАЛ», відносно якого порушено справу про банкрутство, яка розглядається Господарським судом Черкаської області.

Суд вважає, що даний спір в розумінні положень КУзПБ не є майновим, оскільки за змістом позовних вимог, у разі їх задоволення, склад ліквідаційної маси СТОВ «МТС- МОРАЛ» не зміниться через виключення з неї майнових прав з оренди земельної ділянки позивача.

Таким чином, доводи представника ОСОБА_1 про те, що даний спір є майновим, не знайшли свого об`єктивного підтвердження за наслідками розгляду його клопотання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені у цій справі вимоги ОСОБА_2 не підлягають розгляду у межах справи про банкрутство відповідно до вимог статті 7 КУзПБ.

Керуючись ст.ст. 258-261, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Хмельницька Людмила Миколаївна, до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МТС-МОРАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Фермерське господарство Мартинюка Василя Михайловича, Державний реєстратор виконавчого комітету Лисянської селищної ради Бобровська Вікторія Альбертівна про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки за підсудністю до господарського суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.М. Кравченко