Провадження №: 2/336/819/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Прохорової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якиб`юк Юлія Арсенівна, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якиб`юк Юлія Арсенівна, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлій за життя. Квартира АДРЕСА_3 приватизована у 1994 році і є спільним майном, що належить: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .. Спадкодавиця ОСОБА_3 була донькою позивачки. ОСОБА_3 страждала психічними розладами, перебувала на обліку у психіатричному диспансері, проходила лікування та фізично була не здатна самостійно проживати та відповідати за себе, потребувала постійної допомоги та нагляду, який їй забезпечувала позивачка. За життя спадкодавиці позивачка завжди проживала з нею, хоча на момент відкриття спадщини була зареєстрована за іншою адресою, тому після смерті ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, але не оформила у встановленому законом порядку через брак коштів та вважала її прийнятою за відсутності інших спадкоємців першої черги. Відмову від прийняття спадщини не подавала. 01.10.2024 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Якиб`юк Ю.А. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини.

Посилаючись на викладені обставини просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 ..

Процесуальні дії у справі, позиція сторін.

Ухвалою судді від 26.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.02.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано докази у справі, а саме у приватного нотаріуса Якиб`юк Ю.А. належним чином завіреної копії спадкової справи № 57 за 2024 рік, яка була відкрита за заявою ОСОБА_1 19.08.2024 та зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 171; з КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» витяг з історії хвороби, епікриз, та іншу інформацію стосовно ОСОБА_3 ..

Ухвалою суду від 25.03.2025 закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 просила позовні вимоги задовольнити.

Третя особа приватний нотаріус Якібюк Ю.А. в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі, про що до суду подала письмову заяву.

Представник позивача, Запорізької міської ради, ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі, заперечень проти позову не подала, про що до суду через підсистему «Електронний суд» надіслала письмову заяву.

Нормативне обґрунтування.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

У відповідності до частини першої статті 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Встановлені судом обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . 04.01.1992 уклали шлюб, який зареєстрований Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_11 (а.с.10).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 28 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції складено актовий запис 18.03.2007 за № 2574, про що свідчить довідка № 2574 від 18.03.2007, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актвоого запису про смерть (а.с.11,12,95).

Після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 57/2024 приватним нотаріусом Якиб`юк Ю.А. (а.с.14, 80-96).

Спадкова справа заведена на підставі заяви ОСОБА_1 від 25.07.2024 та зареєстровано в спадковому реєстрі, нотаріусом встановлено, що чинні заповіти від імені померлої відсутні (а.с.82-84,96).

19.08.2024 приватним нотаріусом Якиб`юк Ю.А. на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про відкриття спадщини (а.с.85).

Згідно з інформацією, наданою Департаментом адміністративних послуг на запит нотаріуса ОСОБА_12 , ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 (а.с.86-87).

01.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Якиб`юк Ю.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.93).

Постановою приватного нотаріуса Якиб`юк Ю.А. від 01.10.2024 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а.с.13, 94).

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_4 , виданим Концерном «Запоріжабразив», квартира АДРЕСА_3 є спільним майном, що належить: ОСОБА_15 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.15).

Судом досліджено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.16-17).

Згідно з інформацією, наданою КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні (а.с.99).

Згідно з епікризами КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, ОСОБА_3 перебувала на лікуванні у періоди з 26.07.1999 по 06.09.1999, з 13.08.2003 по 19.08.2003, з 17.03.2006 по 23.05.2006. Діагноз: шизофренія. В епікризах зазначено, що хвора мешкала з матір`ю, адреса: АДРЕСА_4 . (а.с.100,101,102).

Висновки суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є матір`ю померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у виді 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

01.10.2024 року звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у вчинення нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини.

Доводи позивача, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала зі спадкодавцем, суд визнає обґрунтованими, виходячи з наступного.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частинами першою, другою та шостою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини після померлого ОСОБА_16 ) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17.

Матеріалами справи, підтверджено, що позивачка протягом життя ОСОБА_3 , яка страждала на психічне захворювала, проживала разом з нею за адресою АДРЕСА_1 та здійснювала постійний догляд за донькою, ці обставини також підтверджує і третя особа по справі ОСОБА_2 , яка є донькою позивачки та сестрою спадкодавця. Отже позивачка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 . Інші спадкоємці відсутні. Крім того, судом встановлено, що позивача є власником 1/3 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Факт проживання спадкодавця і спадкоємця за однією адресою також підтверджується медичними документами, відповідно до яких зазначено, що померла мешкала зі своєї матір`ю за адресою АДРЕСА_1 .

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, є перешкодою для позивачки в отриманні спадщини.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7.

Оскільки нотаріусом видана відмова у вчиненні нотаріальної дії, у позивача не виникло права власності на зазначене спадкове майно, то позивач позбавлений права оформлення спадщини в інший спосіб.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, урахувавши позицію відповідача та третьої особи по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач не заявляє вимоги про стягнення судового збору, тому суд дане питання не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 263-265, 294, 315-319, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1261 ЦК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якиб`юк Юлія Арсенівна, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інформація про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Запорізька міська рада, , адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр-т Соборний, буд.206.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Савеленко

28.08.25