Справа № 171/2020/22
Номер провадження 2-о/184/66/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Томаш В.І., за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В., розглянувши у м. Покров цивільну справу за заявою представника заявника адвоката Глущенко Діни Леонідівни, заінтересована особа: Апостолівська міська рада «про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці адвокат Глущенко Д.Л. звернулась до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю онуки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з бабусею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилаючись на наступні обставини: заявниця ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що доводиться завіреними копіями свідоцтв про смерть, які містяться в матеріалах справи.

Після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина та спадкоємиця звернулась до нотаріуса з ціллю подачі заяви щодо видачі свідоцтва про право на спадину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними документами, які містяться в матеріалах справи.

Позивачка у встановлений законом строк для спадкування, не звернулася до нотаріально контори/приватного нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом та не мала реєстрації на момент смерті зі спадкодавицею за однією адресою, отже отримала постанову у відмові у вчиненні нотаріально дії.

ОСОБА_1 , переїхала з села Пам`ять Ілліча до м. Апостолове до бабусі та проживала разом з нею з 2004 року до смерті. З 2004 року вони вели спільне господарство, разом обробляли город, прибирали дворище, доглядали за будинком, мали спільний бюджет, спільні доходи і витрати, разом виконували всю домашню роботу. У 2006 році бабуся ОСОБА_2 тяжко захворіла. В подальшому онука взяла на себе всі обов`язки по веденню домашнього господарства в тому числі домашньої птиці, при цьому повністю здійснювала догляд за хворою бабусею. Після смерті бабусі, ОСОБА_1 залишилася проживати у її будинку. Даний факт підтверджується актом обстеження уповноважено особи, ОСОБА_4 , який міститься в матеріалах справи.

Представник заявниця в судове засіданні не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Просить заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа Апостолівська міська рада в судове засідання не з`явились, надали до суду клопотання, в якому просили розглянути справу за її відсутності. Претензій щодо задоволення позовних вимог не мають.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, померла ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є бабусею заявниці, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим по факту смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року по справі №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, онуки, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що заявниця і її бабуся постійно проживали у будинку розташованому за адресою АДРЕСА_1 , оскільки, зважаючи на похилий вік та незадовільний стан здоров`я бабусі, заявниця, проживаючи разом з нею, вела з нею спільне господарство, вони мали спільний бюджет, за рахунок спільних коштів заявниця оплачувала лікування бабусі під час хвороб, спільно вирішували всі інші побутові потреби. Інших спадкоємців, які могли би прийняти спадщину не має.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно змісту ч. 2ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявниці, встановлюється з метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю матері з донькою необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: Апостолівська міська рада адреса : м.Апостолове, вул. Центральна, 65 Дніпропетровської області , індекс 53802, тел. (05656) 9 11 44, адреса електронної пошти: apost.otg.dp. gov.ua, Код «про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 з бабусею - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.09.2025 року.

Суддя Покровського міського суду В. І. Томаш