КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/1547/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Справа № 372/1025/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року,ухвалене у складі судді Висоцької Г.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

встановив:

У лютому 2024 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просили визнати право власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначили, що 07 листопада 2019 року рішенням Обухівської міської ради Київської області затверджено їхньому сину ОСОБА_5 , проект землеустрою та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0650 га. з кадастровим номером :01:050:0148 для ведення особистого господарства за адресою: Київська область, м. Обухів, садове товариство «Вікторія».

ІНФОРМАЦІЯ_1 , при виконанні бойового завдання, в смт. Красна Гора, Бахмутського району, Донецької області, їх син - ОСОБА_5 загинув. Правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку відсутній. Виходячи з цього вважають за необхідне просити суд визнати за ними право власності на земельну ділянку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на положення абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, відповідно до якого якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Зазначені нормативні акти передбачають державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Зазначене підтверджує ту обставину, що потенційний спадкоємець не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Зазначають, що відсутність правовстановлювальних документів на спірне нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову (10 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 557/1209/16-ц).

Крім цього, під час розгляду справи судом першої інстанції було проігноровано те, що відповідач визнала позовні вимоги, в зв`язку з чим подала відповідну письмову заяву. При цьому дане визнання позову відбулося без примусу, що вказує на порушення судом норм процесуального права.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх представник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому апеляційний суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачів та їх представника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі звернулись до суду із позовом, в якому просили визнати за ними право власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті їх сина ОСОБА_5 , та зазначили, що неможливо оформити спадщину на вказане майно у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа.

Однак, як вбачається із копії спадкової справи № 59/2023 після померлого ОСОБА_5 , листами №832/02-14 та №833/02-14 від 23.10.2023 року державним нотаріусом повідомлено позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із тим, що вони у відведений законом термін подали заяви про відмову від прийняття спадщини, а термін для відзиву вищезазначеної заяви та написання заяви про прийняття спадщини вже закінчився, вони мають право звернутись до суду за встановленням додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого сина.

Враховуючи викладене, незважаючи на визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачі на момент звернення до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування не мають статусу спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі вказували, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , при виконанні бойового завдання, їх син - ОСОБА_5 загинув. Правовстановлюючий документ на спадкове майно - земельну ділянку - відсутній. Виходячи з цього вважають за необхідне просити суд визнати за ними право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1971 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 листопада 2019 року, земельна ділянка, кадастровий номер: :01:050:0148 належить ОСОБА_5 на підставі Рішення органу місцевого самоврядування серії та номеру: 1296/35-55 VІІ, виданий 07 листопада 2019 року Обухівською міською радою Київської області.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 44 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23 серпня 2023 року, виданим Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області .

19 березня 2024 року від відповідача ОСОБА_3 до канцелярії Обухівського районного суду Київської області надійшла заява про визнання позовних вимог позивачів у справі № 372/1025/24. Просила розгляд справи проводити без її участі (а.с.36).

20 березня 2024 року до суду надійшла копія спадкової справи № 59/2023 після померлого ОСОБА_5 , наданою державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Коваленко Л., з якої встановлено наступне.

15 квітня 2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15 квітня 2022 року, виданого Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області, актовий запис №78.

03 березня 2023 року ОСОБА_3 подала заяву до Обухівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 .

Заявою від 03 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 відмовився від спадщини, що залишилась після спадкодавця ОСОБА_5 . Державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Київської області повідомлено ОСОБА_1 про право відкликання цієї заяви протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (а.с.49).

Заявою від 03 березня 2023 року позивач ОСОБА_2 відмовилась від спадщини, що залишилась після спадкодавця ОСОБА_5 . Державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Київської області повідомлено ОСОБА_2 про право відкликання цієї заяви протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (а.с.55).

Заявою від 16 березня 2023 року за вхідним № 220 позивач ОСОБА_1 відкликав заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка була ним подана до Обухівської державної нотаріальної контори Київської області 03 березня 2023 року за №174. Державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Київської області повідомлено ОСОБА_1 про право відкликання цієї заяви протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Заявою від 16 березня 2023 року за вхідним № 224 позивач ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_3 . Державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Київської області повідомлено ОСОБА_1 про право відкликання цієї заяви протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (а.с.51).

Заявою від 16 березня 2023 року за вхідним № 221 позивач ОСОБА_2 відкликала заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка була нею подана до Обухівської державної нотаріальної контори Київської області 03 березня 2023 року за №175. Державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Київської області, повідомлено ОСОБА_2 про право відкликання цієї заяви протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України.

Заявою від 16 березня 2023 року за вхідним № 222 позивач ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_3 . Державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Київської області повідомлено ОСОБА_2 про право відкликання цієї заяви протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (а.с.57).

23 жовтня 2023 року до Обухівської державної нотаріальної контори Київської області надійшла заява №551/02-14 від ОСОБА_1 про прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5

23 жовтня 2023 року до Обухівської державної нотаріальної контори Київської області надійшла заява №552/02-14 від ОСОБА_2 про прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Згідно з відповідями Державного нотаріуса Обухівської державної нотаріальної контори Київської області Коваленко Л.О. від 23 жовтня 2023 року № 832/02-14, на підставі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. У відведений законом строк ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали заяву про відмову від спадщини, а термін відзиву вищезазначеної заяви та написання заяви про прийняття спадщини закінчився, у зв`язку з цим строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пропущений, але вони мають право звернутись до суду за встановленням додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого сина (а.с.62, 64).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частинами 1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (частина друга статті 1274 ЦК України).

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу (частина п`ята статті 1274 ЦК України).

Отже, у межах строку для прийняття спадщини спадкоємець, який подав заяву про відмову на користь іншого спадкоємця, має право відкликати її так само, як і спадкоємець, який заявив про відмову без зазначення особи, на користь якої вона зроблена.

Як вбачається із копії спадкової справи № 59/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , заявою від 16 березня 2023 року за вхідним № 224 позивач ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_3 . (а.с.51).

Заявою від 16 березня 2023 року за вхідним № 222 позивач ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_3 . (а.с.57).

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , то шестимісячний строк для прийняття спадщини завершився 21 липня 2023 року.

Зі змісту заяв позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 16 березня 2023 року про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 вбачається, що державним нотаріусом було належним чином роз`яснено право спадкоємців на відкликання цієї заяви протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Вказані нотаріально посвідчені заяви також містять відомості про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 нотаріусом було роз`яснено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, а також нотаріусом повідомлено зміст статей 225, 229-231, 233 , 1241, 1273 - 1275 ЦК України та ст. 50-70 СК України.

У заявах зазначено, що заяви ними було прочитано особисто, зміст зрозумілий та відповідає їх волі, заяви власноручно підписані позивачами ( а.с. 51, 57 ).

Разом з тим, протягом шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, позивачі із заявами про відкликання заяв про відмову від спадщини до нотаріуса не звертались, а звернулись лише 23 жовтня 2023 року, тобто після завершення такого строку.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що при прийнятті заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 державним нотаріусом роз`яснено юридичні наслідки такої відмови та зміст статей 225, 229-231, 233, 1273-1275 ЦК України.

Правом на відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, позивачі не скористались.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 681/2112/15-ц, тлумачення частини шостої статті 1273, частини другої статті 1269 ЦК України свідчить про те, що цивільне законодавство надає особі, яка відмовилися від прийняття спадщини, право відкликати її відмову протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Це право може бути реалізоване як шляхом відкликання заяви про прийняття спадщини, так і поданням заяви про прийняття спадщини.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, змінив своє рішення щодо відмови від прийняття спадщини, він може протягом цього строку звернутися до нотаріуса (іншого уповноваженого органу) із заявою про відкликання своєї заяви про відмову від прийняття спадщини або із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 394/132/20, за загальним правилом частини другої статті 12 ЦК України нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини шостої статті 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку встановленого для прийняття спадщини. Вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає, не зважаючи на причини такого пропуску.

Для захисту прав спадкоємців, що відмовились від прийняття спадщини, але в зазначені законом строки не встигли зробити заяву про відкликання відмови від прийняття спадщини, встановлено способи захисту передбачені частиною п`ятою статті 1274 ЦК України, а саме правові підстави визнання недійсним відмови відповідно до статей 225, 229-231 та 233 цього Кодексу.

За викладених обставин, суд першої інстанції, оцінюючи надані позивачами докази в їх сукупності, дійшов правильних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, оскільки позивачі у строк, передбачений законом для прийняття спадщини, подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця - ОСОБА_3 та протягом строку, визначеного законом для прийняття спадщини, не відкликали свої заяви про відмову від спадщини.

Доводи апеляційної скарги позивачів про те, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно - земельну ділянку є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки за відсутності такого документу нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, - є безпідставними, оскільки позивачі подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця - ОСОБА_3 , протягом визначеного законом строку свої заяви не відкликали, а тому втратили статус спадкоємців, про що нотаріусом їм було достовірно роз`яснено, що підтверджується їх підписами у заявах.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 29 липня 2020 року у справі № 727/7658/15-ц, «необхідно приймати до уваги, що подання до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини передбачає певні активні дії особи, пов`язані із настанням для неї відповідних наслідків, що зазвичай впливають на її майнові права. Крім того, підписання особою в нотаріальній конторі будь-яких документів повинно сприйматись як настання юридичного факту, з яким пов`язано виникнення або припинення прав та обов`язків, а тому особа повинна належним чином цікавитися про зміст таких документів у поєднанні із можливими юридичними наслідками».

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач визнав позовні вимоги, є необґрунтованими, оскільки позивачі на момент звернення до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування не мають статусу спадкоємців ні за законом, ні за заповітом. Отже, визнання відповідачем позову суперечить вищевказаним вимогам закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються висновками суду, викладеними в його рішенні.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.