ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6776/25 Справа № 211/1381/25 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АСКО ДС»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року, ухвалене суддею Ніколенко Д.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 28 квітня 2025 року,

УСТАНОВИВ

Адвокат Найда Катерина Володимирівна від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО ДС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, та просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО ДС» (далі ПрАТ «СК «АСКО ДС») на користь ОСОБА_1 225 250,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного зі втратою годувальника; 25 000, 00 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

В обґрунтування вимог представник зазначив, що 15.02.2024 близько 17 год. 20 хв., у темний час доби, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у правій смузі руху по проїзній частині проспекту Ломоносова в місті Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, яка мала по дві смуги для руху в кожному напрямку, з боку вулиці Європейської в напрямку площі Перемоги, та в ході руху, проїжджаючи ділянку дороги в районі будинку №117, правою передньою частиною керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перетинала справа наліво відносно напрямку його руху в швидкому темпі, в межах дії дорожніх знаків «Пішохідний перехід».

Унаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_4 отримала несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 15.02.2024 №57 встановлено, що під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_5 було виявлено такі тілесні ушкодження: багато уламковий перелом кісток склепіння та основи черепа, численні переломи ребер ліворуч, забій лівої легені, закриті переломи правої плечової кістки та кісток обох гомілок, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу та шляхове покриття, можливо у термін та за обставин вказаних в постанові та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Причиною смерті ОСОБА_5 стала масивна сполучена травма тіла, яка супроводжувалась багатоуламковим переломом кісток склепіння та основи черепу, численними переломами кісток скелету, забиттям та розривом внутрішніх органів та ускладнилась розвитком лівобічного гемотораксу, та травматичного шоку та стоїть у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

За фактом ДТП Слідче управління ГУНП в Донецькій області 15.02.2024 внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119.

Старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області майором поліції Бліновим Євгенієм кримінальне провадження №0000119 закрите у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AР6973420, чинного на дату ДТП.

12.03.2024 представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявами на виплату страхового відшкодування.

Серед заявлених позивачем до відшкодування вимог містились: - 28 400,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3. ст. 27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004; - 255 600,00 грн. у рахунок відшкодування пов`язаного із втратою годувальника для батьків, встановленої п. 27.2. ст. 27 Закону України №1961-ІV від 01.07.2004.

Серед заявлених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до відшкодування вимог, містилися: - 28 400,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди для чоловіка загиблої, встановленої п. 27.3. ст. 27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004; - 28 400,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди для дочки загиблої, встановленої п. 27.3. ст. 27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004; - 11 200,00 грн. у рахунок відшкодування витрат на поховання, встановленої п. 27.4. ст. 27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004.

Вказані документи відповідач отримав 09.04.2024. ПрАТ «СК «АСКО ДС» прийнято рішення про виплату моральної шкоди ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 по 28 400,00 грн. та виплату витрат на поховання ОСОБА_6 у розмірі 9 550,00 грн., тому претензій щодо відшкодування моральної шкоди позивач немає.

У своєму листі про прийняте рішення №293 від 17.05.2024 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника для матері пенсіонерки.

Станом на дату написання цієї позовної заяви, ПрАТ «СК «АСКО ДС» так і не здійснив виплату страхового відшкодування у повному обсязі та у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закон України №1961-ІV від 01.07.2004, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права на страхове відшкодування.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 оскаржила судове рішення в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, представник позивача ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права, просила його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача 225 250,00 грн страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника та 25 000,00 грн судових витрат на правничу допомогу.

При цьому, сторона позивача не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем позовних вимог щодо перебування матері на утриманні у загиблої доньки, оскільки вважає, що позивачем надано докази які підтверджують зазначений факт. Вказує, що мати потерпілої ОСОБА_1 пенсіонерка та перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та моє дохід у вигляді пенсії, яка одночасно не є достатньою для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому є особою яка потребує матеріальної допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу сторони позивача, відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АСКО ДС», посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Вказує, що надані позивачем докази ніяким чином не підтверджують факт перебування позивача на утриманні загиблої доньки ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц (провадження № 61-26405св18) та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 208/4598/21 (провадження № 61-6997св22).

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 15.02.2024, приблизно о 17 годині 20 хвилин, у темний час доби, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався на ньому в правій смузі руху по проїзній частині проспекту Ломоносова в місті Костянтинівка Краматорського району Донецької області, яка мала по дві смуги для руху в кожному напрямку, з боку вулиці Європейської в напрямку площі Перемоги, та в ході руху, проїжджаючи ділянку дороги в районі будинку №117, правою передньою частиною керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка раптово вийшла на проїжджу частину та стала її перетинати справа наліво відносно напрямку його руху в швидкому темпі, в межах дії дорожніх знаків «Пішохідний перехід». Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_4 отримала несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події (а.с. 29 - копія лікарського свідоцтва про смерть №56 від 16.02.2024, а.с. 30 - копія свідоцтва про смерть).

За фактом дорожньо-транспортної пригоди слідче управління ГУНП в Донецькій області 15.02.2024 внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 (а.с. 31 - копія витягу).

29.03.2024 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області майором поліції Бліновим Євгенієм кримінальне провадження №0000119 було закрите у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с. 33 - копія постанови).

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю загиблої ОСОБА_4 (а.с. 27 - копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 28 - копія свідоцтва про народження).

Станом на дату ДТП, 15.02.2024, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AР6973420, чинного на дату ДТП (а.с. 26).

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що сторона позивача не надала належних та допустимих доказів того, що станом на дату ДТП позивач дійсно перебувала на утриманні її доньки, яка загинула під час ДТП. Такими доказами на думку суду є виключно рішення суду про стягнення аліментів на утримання матері або встановлення факту перебування на утриманні фізичної особи тощо. Суд зауважив, що у даному цивільному провадженні вказана вимога не заявлялась, а самого по собі факт перебування ОСОБА_1 на пенсії за віком, судом не прийнято як беззаперечний доказ перебування позивача на утриманні її повнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції.

Так згідно статті 1200 Цивільного кодексу України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності;

4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

2. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

3. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

4. Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого.

Розмір відшкодування може бути збільшений законом.

Отже встановивши, що внаслідок ДТП позивачці -пенсіонерці за віком заподіяно шкоди, пов`язаної зі смертю її дочки, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу, була застрахована у відповідача, слід дійти висновку про те, що така подія є страховою та у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачці шкоду, заподіяну смертю потерпілого. Розрахунок суми такого відшкодування відповідає вищевказаним нормам права, заперечень з приводу розміру відповідач не мав.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно п. 1, 4 ч.1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У позовній заяві було заявлено вимогу про стягнення 25000 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. В апеляційній скарзі також поставлено питання про стягнення цих 25000 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. ЦПК України )

Згідно з частиною 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача;у разі відмови в позові - на позивача;у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

Із матеріалів справи встановлено, що інтереси позивачки ОСОБА_1 у даній справі представляє адвокат Найда К.В., яка діє на підставі ордеру та договору про залучення адвоката до надання професійної правничої допомоги від 26.02.2024 року. До позовної заяви, було долучено детальний розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої (правової) допомоги, в якому визначено, що адвокатом затрачено 25 годин на консультацію клієнта, здійснення підготовчих дій для подання позовної заяви, підготовка та подання позовної заяви, вартістю 25000 грн.

З врахуванням фактично виконаної адвокатом позивачки роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, взявши до уваги відсутність заперечень з боку відповідача щодо розміру цих витрат, ні у відзиві на позов, ні у відзиві на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу у заявленому розмірі 25000 грн.

Керуючись ст.ст.367,374, 376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО- ДОНБАС» Північний () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - 225 250,00 грн страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника та 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 29 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: