ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

26 серпня 2025 року

м. Харків

справа № 645/6106/14

провадження № 22-ц/818/2261/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Люшні А.І., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен банк Аваль» - правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП»

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про витребування доказів при розгляді апеляційної скарги Васильєва Євгена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року у складі судді Алфьорової Т.М.,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Райффайзен Банк Авальв особі в особі Харківської обласної дирекції Райффайзен Банк Аваль звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 09.10.2007 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (правонаступником за усіма правами та обов`язками якого є ПАТ Райффайзен Банк Аваль та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/1277/73/93589 згідно якому відповідачу були надані грошові кошти в сумі 60 600,00грн., строком по 09.10.2012р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% відсотків річних. Відповідач в порушенні ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України свої зобов`язання не виконує і тому станом на 16.04.2014р. виникла заборгованість у сумі 248 142,67 грн, яка складається із суми заборгованості за кредитом - 23 601,60 грн.; суми заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами - 23 404,27 грн. суми пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків 201 136,80 грн. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 014/1277/73/93589/2 від 09.10.2007 року. Статтею 554 ЦК України передбачена відповідальність поручителя у обсязі, що і боржника і відповідальність наступає солідарно, тому просять стягнути з відповідачів солідарно усю суму заборгованості, а також додаткові витраті, а саме: судовий збір.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/1277/73/93589 від 09.10.2007 року, у розмірі 248 142,67 грн яка складається: із суми заборгованості за кредитом - 23 601,60 грн ; суми заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами - 23 404,27 грн; суми пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків 201 136,80 грн та судовий збір по 1240,71 грн. з кожного.

Суд дійшов висновку, що відповідачі не надалі до суду ніяких доказів підтверджуючих виконання ним обов`язків по кредитному договору, а також докази, які б спростовували доводи позивача, тому з нього необхідно стягнути вказану заборгованість.

29 липня 2014 року відповідачам було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, але станом на день ухвалення рішення відповідачі свої зобов`язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконують.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2025 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, в якому відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права. Суд першої інстанції не повідомив його належним чином про час та місце розгляду справи. Наведене призвело що ОСОБА_2 не зміг заперечити факт укладення договору поруки. Відповідач ОСОБА_2 укладення такого договору з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заперечує. Як вбачається з практики Верховного Суду, договір, що був укладений без будь- якого волевиявлення особи для захисту інтересів потерпілої особи не потребує визнання такого договору недійсним та не спричиняє для цієї особи правових наслідків обумовлених таким договором. Ці обставини мали бути встановлені судом першої інстанції за умови належного повідомлення відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи №645/6106/14, забезпечення принципів змагальності та рівності учасників судового процесу, надання відповідачу процесуальної можливості заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою спростування приналежності підпису на договорі поруки відповідачу ОСОБА_2 .В оскаржуваному рішенні відсутні будь-які посилання на докази, якими підтверджується факт передачі банком грошових коштів за кредитним договором у розмірі, визначеному кредитним договором між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , а також відсутні докази здійснення додаткових витрат на страхування предмета застави коштом банку. Також оскаржуване рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.11.2014 не містить вказівки на те, з чого складається сума заборгованості, заявлена до стягнення позивачем, та за які періоди здійснюється стягнення. Також судом першої інстанції не був перевірений розрахунок пені за кредитним договором, внаслідок судом було присуджено стягнення на користь позивача пеню, розмір якої не відповідає імперативному припису ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», в силу якого розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Судом першої інстанції були залишені поза увагою положення п. 3.5. Договору поруки, в силу якого зобов`язання поручителя щодо здійснення виконання боргових зобов`язань боржника перед банком могло виникнути лише зі спливом п`яти банківських днів з дати отримання поручителем відповідної письмової вимоги банку. Водночас зазначені обставини Фрунзенським районним судом міста Харкова при розгляді справи №645/6106/14 не досліджувались, в оскаржуваному рішенні будь-які посилання на подібну вимогу банку до поручителя відсутні. Крім цього, суд помилково не врахував приписи ст. 625 та ст. 1050 ЦК України, в силу яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Такий висновок щодо застосування норм права наводиться у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.05.2022 у справі № 522/9547/13-ц. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Розрахунок заявленого до стягнення розміру пені не відповідає імперативному припису ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», в силу якого розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Як вбачається з тексту заочного рішення суду від 05.11.2014, позивачем були безпідставно заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 0,5% за кожен день прострочення, що відповідає 183% річних. Розрахунок граничного розміру пені в межах строку кредитування наводиться у додатку до апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_2 також заявляє про застосування до позовних вимог у справі №645/6106/14 строків позовної давності. Згідно з відомостями порталу «Судова влада» позовна заява у справі №645/6106/14 надійшла до Фрунзенського районного суду м.Харкова 31.07.2014, тож на дату пред`явлення позову строк позовної давності вже вплинув за платежами №№1-45 графіку платежів за кредитним договором вже сплив. Відповідно до висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у кредитних правовідносинах, що викладені у постанові ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, якщо кредитний договір передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, то перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

На підставі наданої АТ «Райффайзен Банк» на виконання ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова ухвали від 30.12.2024 копії кредитного договору з додатками представником апелянта здійснений уточнений розрахунок граничних зобов`язань позичальника за кредитним договором (додаток №7 до апеляційної скарги), за яким у межах трирічного строку позовної давності граничний розмір стягнення за тілом кредиту не мав перевищувати 19 147,75 грн., а строкові відсотки в межах строку позовної давності не могли перевищувати 1764,85 грн. Граничний розмір пені за цими платежами в межах строку кредитування не міг перевищувати 1853,99 грн. При цьому за вимогою щодо стягнення неустойки (пені) відповідач ОСОБА_2 заявляє про застосування строку позовної давності тривалістю в один рік.

Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про витребування доказів у ТОВ «ФК «Укрфівнанс Груп», а саме: договору поруки № 014/1277/73/93589/2 від 09.10.2007; платіжних доручень або інших документів, які підтверджують фактичну видачу/перерахування кредитних коштів на користь ОСОБА_1 ; доказів на підтвердження здійснення страхування предмета застави за кредитним договором; докази направлення ОСОБА_2 вимоги згідно п. 3.5 Договору поруки.

Заява мотивована тим, що в оскаржуваному рішенні відсутні будь-які посилання на докази, якими підтверджується факт передачі банком грошових коштів за кредитним договором у розмірі, визначеному кредитним договором між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , а також відсутні докази здійснення додаткових витрат на страхування предмета застави коштом банку. З цього приводу були скеровані адвокатські запит, проте відповідь надана не була. ОСОБА_2 заперечує укладання договору поруки та ставить питання спростування приналежності йому підпису на договорі поруки.

Колегія суддів вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 6 та 7 ст. 84 ЦПК України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч.8 ст.84 ЦПК України).

Колегія суддів враховує, що для встановлення обставин по справі та перевірки доводів заявника, необхідними є витребування документів про які зазначено в клопотанні.

Тому колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання та витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» витребуваних документів, що безпосередньо стосуються предмета позову.

Відповідно до вимог частин 6 10 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст.84,260,261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» (Код 40326297, адреса: 01014, м. Київ, вул. Соловцова Миколи, буд. 2, оф. 38/1) оригіналів доказів у справі №645/6106/14:

-договору поруки №014/1277/73/93589/2 від 09.10.2007 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_2 ;

-платіжних доручень або інших документів, які підтверджують фактичну видачу/перерахування кредитних коштів на користь ОСОБА_1 за кредитним договором №014/1277/73/93589 від 09.10.2007;

-доказів на підтвердження здійснення страхування предмета застави за кредитним договором №014/1277/73/93589 від 09.10.2007 коштом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»;

- докази направлення ОСОБА_2 вимоги згідно п. 3.5. Договору поруки №014/1277/73/93589/2 від 09.10.2007.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» про встановлений п. 7 ст. 84 ЦПК України обов`язок повідомити суд про неможливість подання витребуваного доказу із зазначенням причин протягом 5 днів з дня вручення ухвали та попередити його про наслідки неподання доказів встановлені пунктами 8, 10 ст. 84 ЦПК України, а саме: у разі неподання витребуваних доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд може застосувати до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом та може визнати або не визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Ю.Тичкова

Судді: А.І. Люшня

Н.П.Пилипчук