Справа № 209/6608/25
Провадження № 2-о/209/102/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"01" вересня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Лобарчук О.О., розглянувши в порядку окремого провадження матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, про оголошення особи померлою, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Кам`янського надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, про оголошення особи померлою.

Заявниця вказує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її колишнім чоловіком та батьком їх спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування мети, з якою вона звернулась до суду, зазначає необхідність отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV ЦПК України. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177, 294, 307 ЦПК України. При залишенні заяви без руху, суд керується положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України, оскільки розділом IV ЦПК України прямо не врегульовано дії судді при поданні до суду заяви, яка не відповідає вимогам ЦПК України.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення із зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.46 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Так, визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

За правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина.

Відповідно до статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Виходячи з цього, заінтересованими особами у даній справі мають бути усі спадкоємці особи, якщо вони є, чи відповідна територіальна громада, та орган державної реєстрації актів цивільного стану, який є реєстратором рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи померлою, тощо. В заяві також має бути зазначено власником якого саме майна є особа, яка визнається померлою.

Заявниця не зазначила про наявність ( або відсутність) та не залучила до участі у справі в якості заінтересованих осіб усіх спадкоємців чи відповідну територіальну громаду.

Недоліки заяви мають бути усунуті шляхом подання належно оформленої заяви, з урахуванням вимог ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України та даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 294, 318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, про оголошення особи померлою - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом 5-ти днів з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення зазначених недоліків, заява вважається неподаною і повертається.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dn.dp.court.gov.ua/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Лобарчук