Справа № 604/517/25
Провадження № 2-о/604/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року cел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в сел. Підволочиськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України (юридична адреса: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Драус О.О., звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме, що у довідці №343 від 16 серпня 2021 року, відомості щодо факту перебування ОСОБА_2 членом колгоспу «Колос» с. Галущинці з січня 1994 року по жовтень 1998 року стосуються ОСОБА_1 . Заявлені вимоги мотивує тим, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прізвище заявника « ОСОБА_3 » зазначене у паспорті громадянина України та в картці платника податків. Разом із цим, коли заявник звернулася до територального органу Пенсійного фонду України для отримання інформації про призначення пенсії, під час огляду документів було встановлено, що в книзі обліку трудового стажу за 1994-1998 роки її прізвище записано « ОСОБА_4 ». Така помилка, на думку заявника, зумовлена тим, що ОСОБА_1 з 1979 по 2009 рік проживала у цивільному шлюбі із ОСОБА_5 , вони проживали у селі Галущинці та, очевидно, всі вважали, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час укладення якого вона прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ». У зв`язку із наведеним, просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримали з наведених у ній підстав та просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головне управління пенсійного фонду України, у судове засідання не прибув, про дату і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Подав заяву з проханням розгляд справи здійснювати без його участі. Щодо задоволення заяви заперечує, оскільки вважає, що в ній міститься спір про право, а тому заяу слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд встановив, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, що вбачається із паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 20 лютого 2003 року Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області. Згідно із копією картки фізичної особи-платника податків їй присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Із довідки Комунальної установи «Трудовий архів Підволочиської селищної ради» Тернопільської області №343 від 16 серпня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 з січня 1994 року по жовтень 1998 року перебувала членом колгоспу «Колос» с. Галущинці.

Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_1 , 1947 року народження, 10 січня 1994 року вона була прийнята в члени колгоспу «Колос» Підволочиського району.

Згідно із актом обстеження проживання жительки села Галущинці Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 №86 від 09 квітня 2025 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджують, що ОСОБА_1 , 1947 року народження, дійсно проживала в цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_5 , 1944 року народження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що він проживає в селі Галущинці з 1987 року та був головою колгоспу «Енгельс», який з 1989 року називався «Колос» та існував до 1998 року. ОСОБА_1 він знає особисто, оскільки знав її чоловіка - ОСОБА_9 , який працював у колгоспі механізатором. Сама ОСОБА_1 працювала в кар`єрі, а з 1994 по 1998 роки працювала на фермі. Зазначив, що запис прізвища заявниці « ОСОБА_4 » здійснений помилково, оскільки її записали по прізвищу її цивільного чоловіка. Також могла бути допущена і помилка у по батькові, оскільки ОСОБА_10 був ОСОБА_11 по батькові, тому могли і її так записати.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона разом із ОСОБА_1 працювала в колгоспі «Колос». З 1994 по 1998 роки ОСОБА_1 працювала дояркою, проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_13 , з яким вони разом виховували дітей, а тому всі вважали, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Свідок ОСОБА_14 з`явився в судове засідання та повідомив суду, що він є зятем ОСОБА_9 , який проживав у цивільному шлюбі із ОСОБА_1 30 років. В зареєстрованому шлюбі вони не перебували. Повідомив, що йому відомо те, що ОСОБА_1 з 1989 року працювала з колгоспі «Колос».

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона давно знає ОСОБА_1 , тому що вони разом працювали на фермі у колгоспі «Колос» доярками. ОСОБА_1 працювала з 1994 по 1998 рік. Також їй відомо, що вона проживала у цивільному шлюбі із ОСОБА_13 . Зазначила, що записи у трудових книжках робили у бухгалтерії, вказала, що «писали по-всякому».

Свідок ОСОБА_16 повідомила суду, що вона разом із ОСОБА_1 працювала в колгоспі «Енгельс» який в подальшому був переіменований у «Колос». ОСОБА_1 у колгоспі працюваал з 1994 по 1998 роки.

Свідок ОСОБА_17 повідомила, що ОСОБА_1 проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_13 і всі думали, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Коли приймали на роботу у колгосп у людей не перевіряли паспорта, а тому через це могли бути допущені помилки у записах.

Відповідно до наданої інформації з Підволочиського відділу ДРАЦС, ОСОБА_18 , 1947 року народження, зазначена по батькові ОСОБА_19 , актовий запис про шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_5 відсутній.

Таким чином, судом встановлено, що прізвище заявниці « ОСОБА_4 » та по батькові « ОСОБА_20 », у довідці №343 від 16 серпня 2021 року зроблений помилково, а вірне прізвище заявниці на день внесення відповідних відомостей - « ОСОБА_3 », а по батькові « ОСОБА_19 ».

Враховуючи неможливість виправлення помилки в позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію її законних прав, суд дійшов до переконання, що заяву слід задовольнити, встановити факт, що у довідці №343 від 16 серпня 2021 року, відомості щодо факту перебування ОСОБА_2 членом колгоспу «Колос» с. Галущинці з січня 1994 року по жовтень 1998 року стосуються ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3-5, 10, 19, 247, 259, 263-265, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України (юридична адреса: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задоволити.

Встановити факт, що у довідці №343 від 16 серпня 2021 року, відомості щодо факту перебування ОСОБА_2 членом колгоспу «Колос» с. Галущинці з січня 1994 року по жовтень 1998 року стосуються ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак