Справа № 505/2572/23
Провадження № 2/505/857/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.06.2025 року м.Подільськ Одеської області

Подільський міськрайонний суд Одеської облатсі в складі:

головуючої судді Павловської Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Киларь Н.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Подільську у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовна заява мотивована тим, що 10.09.2021 р., близько 12 годин 40 хвилин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, автомобілем марки СКАНІЯ Р 380, д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Подільську Одеської області, по вул.Соборна 76 не вибрав безпеченої швидкості руху, не дотримався дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Lanos, р.н. НОМЕР_2 , який рухався попереду. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 850 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля СКАНІЯ Р 380, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4987887.

Він у встановленому законом порядку звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування та йому, відповідачем ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний», було здійснено страхову виплату частково 23 548,51 грн.

Відповідач ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний», розрахувало суму страхового відшкодування: 31378,22 грн. 20% (податок на додану вартість) -2600 (франшиза)=23548,51 грн., що підтверджується листом ПрАТ СК «АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» №2774 від 11.11.2021 року.

З розрахунком суми страхового відшкодування він не погоджується, оскільки згідно довідки ФОП ОСОБА_3 від 15.11.2021 року він проводив тільки огляд транспортного засобу, оригінал акту огляду з фотографіями було надіслано Замовнику. Жодного документу (висновку, розрахунку, звіту) він не складав, відповідно і розрахунок вартості матеріального збитку він також не проводив.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №191/05-23 від 02.06.2023 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ЗАЗ ЛАНОС, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 31879, 23 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення дослідження становить 37972,43 грн., ринкова вартість даного автомобіля до моменту ДТП становила 117860 грн.

Таким чином сума страхового відшкодування повинна становити 37972,43 грн. 20% (7594,48 грн. 2600 (франшиза) =27 777,95 грн.

Позивач зазначив, що ПрАТ СК «АСКО-Донбас Північний» виплатив йому частково страхове відшкодування в розмірі 23548,51 грн., невиплачена частина страхового відшкодування становить 4229,44 грн. (27 777,95 23548,51 грн.).

Крім того, в результаті ДТП йому заподіяна матеріальна шкода в розмірі 10 057 грн., яка складається з: вартості перевірки технічного стану транспортного засобу №00841-00004-22 від 21.01.2022 року в розмірі 1800 грн., що підтверджується рахунком до сплати №394 від 21.01.2022 року, вартості оцінки матеріального збитку в розмірі 8 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №54 від 02.06.2023 року та за послуги банка 55 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 08.06.2023 року, оплати рекомендованих листів СК «Аско ДС», вартістю 43,50 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 26.10.2021року, оплати рекомендованих листів Національному банку України, вартістю 43,50 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 26.11.2021 року, оплати рекомендованих листів Національному банку України, вартістю 57,50 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 15.02.2022 року, оплати рекомендованих листів до Верховної Ради України, вартістю 57,50 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 15.02.2022 року.

Також позивач, посилаючись на ст. 23 ЦК України вказує, що йому була заподіяна моральна шкода розмір якої він оцінює в розмірі 10 000 грн. з кожного відповідача.

За цих підстав позивач просив стягнути із ПрАТ СК «АСКО-Донбас Північний» на його користь матеріальну шкоду на загальну суму 14 286,44 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. з кожного відповідача.

Ухвалою судді від 19.01.2024 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.02.2024 року від відповідача представника ПрАТ СК «АСКО-Донбас Північний» Євгена Богданова надійшов відзив на позовну заяву, який зареєстрований в канцелярії суду за вх.№2426 від 21.02.2024 року, у якому останній заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними.

Зазначив, що звітом №11/10/2021А про оцінку автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеним на замовлення ПрАТ «СК АСКО ДС», визначено розмір матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля, що дорівнює 31 378,22 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу). Алгоритм розрахунку збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу приведено на 6 сторінці Звіту №11/10/2021А (п.3.5.)

Відповідно складеного на замовлення позивача висновку №191/05-23 від 02.06.2023 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , такий збиток становить 31 879,23 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу). Алгоритм розрахунку збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу приведено на 9 та 10 сторінках висновку №191/05-23 від 02.06.2023.

Всупереч приведених вище положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач свою вимогу в частині стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування мотивує розрахунком збитку виходячи з висновку №191/05-23 від 02.06.2023 без урахування коефіцієнту фізичного зносу (37 972,43 грн.)

Позивач ставить питання про стягнення з ПрАТ «СК АСКО ДС» на його користь 1800 грн. вартості перевірки технічного стану, 202 грн. вартості оплати рекомендованих листів, 55 грн. послуги банку.

Ці вимоги є також безпідставні.

Приписами ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають, зокрема, легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Належний позивачу автомобіль ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є легковим автомобілем та не підлягає обов`язковому технічному контролю (крім випадку його використання як таксі або автомобіля, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку).

Позивач ніяк не мотивує необхідність проведення обов`язкового технічного контролю його автомобіля та не пояснює чому проведення цієї процедури є засобом для реалізації ним права на відшкодування шкоди, завданої в ДТП його автомобілю.

До того ж, як вказано вище, за правилами і умовами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (ПрАТ «СК АСКО ДС») у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовує такі витрати:

-відновлювальний ремонт транспортного засобу, (включаючи витрати на усуне пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорож- транспортної пригоди)

-евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. - плата за послуги стоянки.

Таким чином вартість послуги з проведення обов`язкового технічного контролю, як і оплата поштових і банківських послуг, не є витратами, які відшкодовуються страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

До того ж чек ТОВ «НоваПей» від 08.06.2023 на суму 55 грн. містить призначене платежу: «переказ в оплату товарів та послуг (приймання)», отже він свідчить про оплату позивачем послуг транспортної компанії, проте останній ніяк не аргументує чому ПрАТ К АСКО ДС» має відшкодувати йому цю суму.

В позові також зазначена вимога про стягнення з ПрАТ «СК АСКО ДС» 8 000 грн за оцінку матеріального збитку.

ПрАТ «СК АСКО ДС» відповідно приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» самостійно замовило складання Звіту №11/10/2021А, який використало для обчислене розміру страхового відшкодування, тому не існувало підстав для замовлення та оплати позивачем висновку №191/05-23 від 02.06.2023, оскільки ПрАТ «СК АСКО ДС» його прав не порушувало, а позивач не зазначає про неправильність чи неповноту Звіту №11/10/2021А

Так само наявні у справі листи Національного банку України не містять відомо про порушення прав позивача з боку ПрАТ «СК АСКО ДС» при проведенні оцінки завданої позивачу шкоди.

Що стосується вимог позивача про стягнення 10 000 грн моральної шкоди, зазначив, що матеріалами справи не підтверджується факт ушкодження здоров`я позивача внаслідок ДТП за його участі, яка сталася з вини особи, цивільно-правова відповідали якої застрахована в ПрАТ «СК АСКО ДС».

Додані позивачем виписки із медичної карти свідчать про наявність в нього певних захворювань, проте не доводять причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та хворобами.

Тому, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК АСКО ДС» у повному обсязі.

28.03.2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, яка зареєстрована в канцелярії за вх.№4311 від 28.03.2024 року, в якій позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зазначив, що доводи ПрАТ «СК АСКО ДС», всупереч вимогам ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач свою вимогу в частині стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування мотивує розрахунком збитку, виходячи з висновку № 191/05-23 від 02.06.2023 року без урахування коефіцієнту фізичного зносу ( 37 972,43 грн.) не відповідають обставинам справи.

Так, згідно довідки ФОП ОСОБА_3 від 15.11.2021 року, він проводив тільки огляд транспортного засобу, оригінал акту огляду з фотографіями було надіслано Замовнику. Жодного документу (висновку, розрахунку, звіту) він не складав, відповідно і розрахунок вартості матеріального збитку він також не проводив.

Враховуючи, що оцінювачем ОСОБА_4 були допущені порушення відповідно до Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», позивачем було замовлено та оплачено висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу N2191/05-23 від 02.06.2023 року, згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ЗАЗ ЛАНОС, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 31 879, 23 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ ЛАНОС, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення дослідження становить 37 972,43 грн., ринкова вартість даного автомобіля до момент/ ДТП становила 117 860 грн.

Вся сума матеріальної шкоди в розмірі 14 286, 44 грн. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн. заподіяна йому в результаті дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем СКАНІЯ Р 38С державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 .

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, однак від представника позивача, адвоката Івасишина В.П. до суду надійшла заява, яка зареєстрована в канцелярії за вх.№5559 про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення.

Представник відповідача ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» в судове засідання не з`явився, хоча про день. Крім того, виклик відповідача ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» здійснювався через розміщення оголошення на сайті «Судова влада України».

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився будучи повідомленим належним чином про час, дату та місце судового засідання, шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не направляв, відзив не подавав. Також, виклик відповідача ОСОБА_2 здійснювався через розміщення оголошення на сайті «Судова влада України».

Таким чином вбачається, що відповідач ОСОБА_2 повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, своїми правами, зокрема і правом на безпосередню участь у судовому засіданні не скористався, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних обставин.

Судом були встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 850 грн.

У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, наявність вини у діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно відповіді ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» №2774 від 11.11.2021 року цивільно-правова відповідальність власника автомобілю SCANIA R380, Д/Н НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АР/4987887..

Згідно Звіту №11/10/2021А про оцінку автомобіля ЗАЗ-Lanos, д/н НОМЕР_2 , розмір матеріального збитку складає 31378,22 грн.

Франшиза згідно полісу №АР/4987887 від 13.03.2021 року становить 2600,00 грн..

Отже, сума страхового відшкодування відповідачем розраховувалась так: 31 378,22-20% - 2600,00 =23548,51 грн.

Позивач звернувся до вказаної вище страхової компанії із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі якої страховою компанією прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 23548,51 грн., яка отримана позивачем.

Згідно відповіді ФОП ОСОБА_6 від 15.11.2021 року повідомлено, що він проводив тільки огляд транспортного засобу. Оригінал акту огляду з фотографіями було надіслано Замовнику. Жодного матеріального збитку він також не здійснював.

Вважаючи вищевказаний розмір страхового відшкодування недостатнім позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з відповідача невиплачену частину страхового відшкодування 4229,44 грн., вартість матеріального збитку у розмірі 8000,00 грн., вартість перевірки технічного стану транспортного засобу 1800 грн. Крім того врахував у вказану суму витрати на оплату банківських та поштових послуг, що за розрахунком позивача разом склало 14286,44 грн.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №191/05-23 від 02.06.2023 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ЗАЗ ЛАНОС, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 31879, 23 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення дослідження становить 37972,43 грн., ринкова вартість даного автомобіля до моменту ДТП становила 117860 грн.

Вказаний висновок експерта від №191/05-23 від 02.06.2023 року досліджений судом, сумнівів у собі не викликає, а відповідачами до суду не надано жодних доказів щодо його спростування.

Таким чином сума страхового відшкодування повинна становити 37972,43 грн. 20% (7594,48 грн. 2600 (франшиза) =27 777,95 грн.

Невиплачена частина страхового відшкодування становить 4229,44 грн.

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №54 від 02.06.2023 року ТОВ «Клевер Експерт», позивачем сплачено 8000,00 грн., вартість оцінки матеріального збитку.

Згідно рахунку до сплати №394 від 21.01.2022 року позивачем сплачено 1800 грн. вартість перевірки технічного стану транспортного засобу № 00841-00005-22 від 21.01.2022 року.

Суд керуючись ст. 12 та ст. 13 ЦПК України здійснює розгляд справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 2 ЦПК України, передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Положення статей 33, 37 Закону № 1961-IVпередбачає дії учасників ДТП та страховика у випадку настання ДТП. При цьому положення цих норм закону виходять з того, що сторони правовідносин діють добросовісно, а невиконання обов`язків, передбачених цими нормами, має наслідком відмову в захисті права на відшкодування (підпункти 37.1.1, 37.1.2, 37.1.3, 37.1.4 пункту 37.1статті 37 Закону № 1961-IV).

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1статті 22 Закону № 1961-IV).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Аналогічні положення закріплені також п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1166ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Статтею 1194 ЦК України передбачено ,що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IVу страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) про що вказувалося у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «...Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

У постанові від6 липня 2018 року по справі №924/675/17 Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

На підставі зазначеного, суд встановив, що відповідно до п. 34.2 статті 34 Закону № 1961-IV страховик не направив свого представника протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (дорожньо-транспортна пригода відбулась 05.10.2020р.) до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Внаслідок чого необхідно керуватися п. 34.3. статті 34 Закону № 1961-IV, відповідно до якого потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17 вказав, що у разі наявності спору щодо розміру заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суду слід виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, якою проводився ремонт автомобіля. Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За приписами ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Отже, суд доходить висновку, що вказаний висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на проведення оцінки матеріального збитку в розмірі 8000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що з метою оцінки заподіяної шкоди 02.06.2023 року СОД ТОВ «Клевер Експерт» був складений висновок №191/05-23 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №54 від 02.06.2023 року вартість вказаного дослідження становить 8000,00 грн.

Відповідно до частин першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 цього Кодексу), а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина друга статті 78 цього Кодексу).

Відтак, до стягнення з ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» підлягають витрати, пов`язані з проведенням оцінки вартості матеріального збитку в сумі 8000.00 грн, страхове відшкодування в розмірі 4229,44 грн. та 1800 грн. вартість перевірки технічного стану транспортного засобу № 00841-00005-22 від 21.01.2022 року.

Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 29 Закону № 1961-ІV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц (провадження № 61-І9062св20).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-6691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні за змістом висновки щодо відшкодування потерпілому саме вартості відновлюваного ремонту викладено у постановах Верховного Суду від 21.07.2021 по справі 757/33065/18-ц (провадження № 61-691сп21) та від 17.08.2022 у справі № 761/15232/18 (проваджений № 61-19661св20).

Таким чином, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків, завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів.

Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно-пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 331/6395/18.

Таким чином, коефіцієнт фізичного зносу застосовується лише для розрахунку суми страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а з винного водія підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням.

Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку від 02.06.2023р. №191/05-23 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного вузлів і деталей становить 37972,43 грн.

Згідно із позицією відображеною у ряді постанов Верховного Суду, у тому числі і у рішеннях Великої Палати, винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою.

Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця - суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити у задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення - сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд упостановах:№ 204/5314/18від25.11.2021; № 208/2600/17від27.10.2021; № 205/1314/16-цвід20.10.2021; № 362/3043/18від06.10.2021; № 753/311/17від06.10.2021; № 128/1453/18від06.10.2021; № 369/11644/16-цвід04.08.2021; № 759/24061/19від28.07.2021; № 523/7115/18від30.06.2021; № 204/4050/17від03.06.2021; № 607/17727/18від19.05.2021; № 523/3212/19від24.03.2021; № 753/11069/16від17.02.2021; № 760/5686/17від17.02.2021; № 592/8115/18від03.02.2021.

Таким чином, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення вказаної позовної вимоги.

Щодо вимог оплати поштових і банківських послуг, вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки вказані витрати не є витратами, які відшкодовуються страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Щодо вимоги про стягнення з ПрАТ «СК АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» та з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди по 10000 грн. з кожного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд зазначає, що дорожньо-транспортна пригода це подія, яка виражається у зіткненні двох транспортних засобів під час здійснення ними руху по дорозі загального користування, що призвело до механічного пошкодження даних транспортних засобів.

Сама по собі дорожньо-транспортна пригода є стресовою і небезпечною подією, що полягає у факті настання дорожньо-транспортної пригоди та її наслідках.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в Україні, у тому числі ч.2 ст. 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпцію моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди (узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.02.2021 у справі № 761/24143/19).

У даній справі встановлено протиправність поведінки відповідача ОСОБА_2 ,, що спричинило пошкодження майна позивача, що, відповідно до положень ст. 23 ЦК України, є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Разом із тим суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000.00 грн, оцінені ним суб`єктивно і є завищеними. Жодних належних доказів на доведення заявленого розміру моральної шкоди позивачем надано не було, як і не наведено належного обґрунтування такого розміру шкоди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що відшкодуванню позивачу підлягає моральна шкода, завдана в результаті ДТП, у розмірі 5000.00 грн.

Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди і не призводить до його збагачення.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 22, 979, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,82,133,137,141,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СК «АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ», (, юридична адреса: 84205, Донецька м.Дружківка вул.Соборна 37) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) недоплачене страхове відшкодування у розмірі 4229,44 грн., вартість перевірки технічного стану автомобіля у розмірі 1800.00 грн., витрати на проведення вартості оцінки матеріального збитку у розмірі 8000,00 грн., а всього 14 029 (чотирнадцять тисяч двадцять дев`ять) грн. 44 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СК «АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ», (, юридична адреса: 84205, Донецька м.Дружківка вул.Соборна 37) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 5000.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 5000.00 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання до Одеського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Павловська Г.В.