Справа № 646/1146/25
№ провадження 2/646/1807/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м.Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Литвинов А.В., розглянувши питання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя поданої в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

24 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Мирось С.В., звернулась з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 поділ спільного майна подружжя, згідно якої просила суд:

- Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості грошової компенсації частину вартості набутого за час перебування в зареєстрованому шлюбі цінного рухомого майна в загальному розмірі 561 911, 50 грн.

- Визнати укладений 04.03.2024 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «A-2» загальною площею 72,7 кв.м по АДРЕСА_1 , посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кравченко С.В. і зареєстрованого в Реєстрі за №984 - недійним.

- Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право особистої приватної власності на частину нежитлової будівлі літ. «А-2» загальною площею 72,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у лютому 2025 року до Червнозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Червнозаводського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Призначено підготовче судове засідання.

Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, який набув чинності 25.04.2025. Зокрема, змінено найменування Червонозаводського районного суду міста Харкова на Основ`янський районний суд міста Харкова.

Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача ОСОБА_4 був ознайомлений із матеріалами справи 07 березня 2025 року, згідно зі своїм клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи.

Одночасно з цим, зустрічна позовна заява подана була подана представником відповідача 24 квітня 2025 року.

Згідно вимог ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 175/957/19, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 766/12340/17.

Отже, судом встановлено, що зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасниками справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Представник відповідача в просив поновити строк на подання зустрічного позову при цьому причин поважності пропуску встановленого законом строку не зазначив.

Крім того, суд звертає увагу, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи заявлені позовні вимоги зустрічного позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору укладеного 04.03.2024 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «A-2» загальною площею 72,7 кв.м по АДРЕСА_1 , посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кравченко С.В. і зареєстрованого в Реєстрі за №984, не взаємопов`язані з первісним позовом про поділ майна подружжя, оскільки за змістом правової норми вимоги первісного і зустрічного позовів мають бути взаємовиключними, тобто задоволення одного позову має зумовлювати відмову у задоволенні зустрічного. Крім того, спірні правовідносини, на вирішення яких заявляються вимоги первісного і зустрічного позовів, мають випливати з одних правовідносин.

При поданні зустрічного позову позивач за первісним позовом стає відповідачем за зустрічним позовом, а відповідач займає процесуальне становище позивача. При цьому, пред`являючи зустрічний позов, відповідач завжди має переслідувати одночасно дві цілі: захистити своє порушене чи оспорене право та захиститися проти вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19), постанові Верховного Суду у справі № 638/6226/21 (провадження № 61-9559св23).

Таким чином, предмети первісного та зустрічних позовів є різними, позови виникли з різних підстав і мають різні предмети доказування, не пов`язані спільними доказами, що, на думку суду, може значно ускладнити і затягнути розгляд справи, суд не вважає спільний розгляд первісного та зустрічного позовів доцільним.

Згідно ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» (Osman v. the United Kingdom) від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що повернення зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 194 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Суд наголошує, що повернення зустрічного позову не обмежує право ОСОБА_1 звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185,193, 194 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з цим позовом в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя А.В. Литвинов