КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/6033/24 Головуючий у суді І інстанції Єросова І.Ю.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

26 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 березня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 15 травня 2025 року позивач в особі представника - Дмитрів В.С. звернувся з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України, та без додержання вимог статті 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання належним чином оформленої (виправленої) редакції апеляційної скарги з доказами надсилання (надання) її копії відповідачу.

Копія цієї ухвали була доставлена до електронного кабінету користувача ЄСІТС - представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 30 червня 2025 року, про що свідчить звіт про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

17 липня 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Бодьо (Дмитрів) В.С. про поновлення строку на усунення недоліків, до якої додано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та належним чином оформлена редакція апеляційної скарги з доказами її направлення відповідачу.

Заява про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги мотивована тим, що 30 червня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року, однак у зв`язку із поганою роботою системи ЄСІТС та тими обставинами, що представник ОСОБА_2 із 30 червня 2025 року по 14 липня 2025 року перебувала у відпустці ознайомитися з ухвалою вона змогла лише 14 липня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні цієї заяви слід відмовити з наступних підстав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із вимогами частин першої, третьої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти лише ті обставини, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в процесуальних відносинах сторін, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Ураховуючи вимоги частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року була доставлена до електронного кабінету користувача ЄСІТС - представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ОСОБА_2 30 червня 2025 року, про що свідчить звіт про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (пункт 2 частини шостої статті 272 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Тобто, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вважається таким, що фактично отримало копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху саме 30 червня 2025 року.

Проте, із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги та клопотанням про поновлення строку на подання цієї заяви позивач через свого представника ОСОБА_2 звернувся лише 17 липня 2025 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що сам по собі факт перебування старшого юрисконсульта ОСОБА_3 в період із 30 червня 2025 року по 14 липня 2025 року у відпустці не є поважною підставою для поновлення пропущеного строку на усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки наведені причини не свідчать про те, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як юридична особа, не мало об`єктивної можливості у встановлений судом строк усунути недоліки апеляційної скарги. Крім того жодного доказу на підтвердження зазначених обставин суду не надано.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не було позбавлене можливості звернутися за правничою допомогою до адвоката або подати заяву про усунення недоліків у визначений строк через одного з інших своїх представників (працівників в порядку самопредставництва) з огляду на те, що в його складі функціонує окремий Відділ судової роботи управління юридичного Департаменту з повернення заборгованості, а справа є малозначною і стосується безпосередньо його прав та інтересів.

Верховний Суд в ухвалі від 17 листопада 2022 року у справі № 462/8130/21 (провадження № 61-10808ск22) зазначав, що тимчасова непрацездатність одного з працівників юридичної особи не свідчить про поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

У постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 754/7880/22 (провадження № 61-1972св23) вказано, що: «що обставини щодо неможливості вчасно подати апеляційну скаргу стосуються лише представника позивача й пов`язані із станом її здоров`я та народженням дитини, при цьому доказів, які б перешкоджали саме позивачу звернутися до апеляційного суду із апеляційною скаргою у визначені ЦПК України строки, матеріали справи не містять».

У цивільному судочинстві представник не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі, а лише здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Трудові відносини позивача з його працівником є суб`єктивними обставинами в оцінці поважності причин пропуску установленого законом процесуального строку і не свідчать про наявність об`єктивних перешкод у позивача реалізувати своє право на подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення позивачу строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до частини сьомої статті 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається скаржнику.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

З урахуванням вищенаведеного, оскільки протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху її вимоги позивачем не виконанні, недоліки апеляційної скарги не усунуто, відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження та вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Разом з тим, право позивача на апеляційний перегляд справи не порушено, оскільки він не позбавлений права або можливості звернутися з апеляційного скаргою повторно на підставі частини восьмої статті 185 ЦПК України якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтями 127, 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 березня 2025 року у справі № 367/6033/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вважати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній