РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/5775/24

провадження у справі № 2/0285/505/25

19 серпня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони та учасники у справі:

позивач ОСОБА_1 , законний представник неповнолітнього позивача ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_3 ,

відповідач 1 ОСОБА_4 , представник відповідача 1 ОСОБА_5 ,

відповідач 2 ОСОБА_6 , законний представник малолітнього відповідача 2 ОСОБА_4 , представник відповідача 2 ОСОБА_7 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування, представник ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , законний представник малолітнього ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування, про стягнення коштів за користування майном, усунення перешкод у користуванні майном шляхом його вселення та встановлення порядку користування майном, -

установив :

Представник позивача подала до суду позовну заяву та після часткового збільшення та зменшення позовних вимог 14.04.2025 просила постановити рішення суду, яким:

стягнути із відповідачів 500 грн, щомісячно, починаючи з 20.04.2024 до моменту виконання рішення за фактичне одноосібне користування спільним майном;

усунути перешкоди у користуванні позивачем 1/4 частиною квартири та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його вселення;

встановити порядок користування 1/4 частини даної квартири, а саме: половиною кімнати (№4) площею 12,1 кв.м. з можливістю обладнання тимчасової перегородки (штори, ширми) та спільним користуванням приміщення 1, 2, 3 (згідно технічного паспорта), сараєм Б та вбиральною Е.

В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та відповідача 2, після смерті якого відкрилася спадщина. 20.04.2024 приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я, у тому ж числі, позивача. Згідно свідоцтва позивач прийняв спадщину, зокрема, в 1/4 частці квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, оскільки відповідачі користуються спірною квартирою повністю, позивач позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своєю часткою у даному майні. Тому представник подала до суду даний позов.

15.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, визначено дату та час підготовчого судового засідання.

14.04.2025 представник позивача частково збільшила та зменшила позовні вимоги.

21.04.2025 представник відповідача 1 подав до суду відзив на позовну заяву, в кому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування відзиву вказав, що представник позивача не надала будь-яких фактів, доводів або тверджень, що відповідач 1 та відповідач 2 здійснюють одноосібне користування спірною квартирою та не допускають у квартиру позивача. Також представник позивача не обґрунтувала суму 500 грн, яку остання просить стягнути з відповідачів у справі. Крім того, представником позивач не надано жодних належних доказів того, що запропонований порядок користування квартирою можливий. При цьому, клопотання про призначення експертизи з даного приводу не заявлено.

24.04.2025 представник відповідача 2 також подав до суду відзив на позовну заяву , в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування відзиву вказав, що заявлені вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Представником позивача не зазначено правової норми, на підставі якої вона заявляє позовну вимогу у частині стягнення коштів, на чию користь стягнути дані кошти, та з якого розрахунку остання виходила, визначаючи саме такий розмір стягнення. Зазначив, що позивачу жодних перешкод у користуванні квартирою відповідачі не створюються. Доказів одноосібного користування квартирою відповідачами представником позивача не надано. Жодних належних доказів того, що запропонований порядок користування квартирою можливий представником позивача не подано, а клопотання про призначення експертизи з даного приводу не заявлено.

14.05.2025 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору подала до суду висновок виконавчого комітету Звягельської міської ради, як органу опіки та піклування.

14.05.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті, визначено резервну дату розгляду справи.

У судовому засіданні законний представник позивача та представник позивача позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи просила відмовити у задоволенні заявлених вимог, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, який поданий до суду.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу заявлених вимог, дослідивши докази якими вони підтверджуються, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі є спадкоємцями ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину сторони прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9 у наступних частках: його дружина ОСОБА_4 (відповідач 1) у 1/4 частці, його син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (відповідач 2, який на момент розгляду справи є малолітнім) у 1/2 частці та його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (позивач, який на момент розгляду справи є неповнолітнім) у 1/4 частці.

Із посвідчення серії НОМЕР_1 вбачається, що позивачу встановлена інвалідність з дитинства.

Відповідно до витягів з РТГ позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 13.07.2022; відповідач 1 та відповідач 2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.01.2022 та 25.07.2022, відповідно.

Також встановлено, що у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають відповідач 1 та відповідач 2.

Спірне житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , складається з двох житлових кімнат, кухні, коридору, загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м. До квартири належить: ганок № 2, сарай Б та вбиральня Е. При цьому, кімната 3 площею 12,8 кв.м. та є прохідною, кімната 4 площею 12,1 кв.м.

У свою ж чергу, позивач навчається у Коростишівській спеціалізованій школі Житомирської обласної ради з 01.09.2021 по даний час та перебуває на цілодобовому утриманні, що слідує з довідки навчального закладу.

Крім того встановлено, що у власності законного представника позивача на праві приватної спільної часткової власності 1/4 квартира за адресою АДРЕСА_2 . Також, у власності позивача у праві спільної часткової власності знаходиться 1/3 частина даної квартири на підставі договору дарування та 1/12 на підставі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається із Інформації з Державних реєстрів.

Під час надання правової оцінки даним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За частиною першою статті 383 ЦК України, статтею 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною 4 статті 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Із статті 47 ЖК Української РСР норма жилої площі встановлюється у розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 66 ЖК Української РСР плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи судом встановлено порушення прав позивача, однак у заявлений представником позивача спосіб останні відновленню не підлягають. Тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Так, заявлена вимога щодо стягнення з відповідачів коштів за одноосібне користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Водночас, у судовому засіданні з`ясовано, що позивач, будучи власником 1/4 частини вказаного житла, не несе жодних витрати по його утриманню та обслуговування, зокрема, пов`язаного з поточним ремонтом, підтриманням належного стану, а також, за обслуговування мереж, необхідних для доставки води, газу (за наявності надання такої послуги). Всі витрати по утриманню спірного житла, згідно пояснень представників відповідача 1 та відповідача 2, несе відповідач 1 самостійно.

Також, представником позивача та законним представником не доведено, що відповідачами чиняться перешкоди у користуванні житлом, що знаходиться у власності неповнолітнього позивача та у якій формі такі перешкоди проявляються.

Натомість, судом встановлено, що неповнолітній позивач навчається у Коростишівській спеціалізованій школі Житомирської обласної ради з 01.09.2021 по даний час та перебуває на цілодобовому утриманні. При цьому, позивач зареєстрований за місцем реєстрації законного представника (своєї матері) у власності якої наявне житло.

Щодо позовних вимог у частині встановлення порядку користування 1/4 частини даної квартири, а саме: половиною кімнати (№4) площею 12,1 кв.м. з можливістю обладнання тимчасової перегородки (штори, ширми); та спільним користуванням приміщення 1, 2, 3 (згідно технічного паспорта), сараєм Б та вбиральною Е, то стороною позивача не доведено, що запропонований варіант порядку користування є можливим, клопотання про призначення експертизи з даного приводу представником позивача та законним представником позивача не заявлено, а подане до суду клопотання, з урахуванням первинних вимог не підтримане.

Крім того, судом з`ясовано, що законним представником позивача не вчинялися дії щодо набуття неповнолітнім позивачем рівноцінного майна, яке є предметом розгляду у справі, з метою вирішення питання відчуження спірної частки майна чи отримання компенсації його вартості зі сторони відповідачів.

Водночас, судом звернуто увагу, що розмір частки позивача у спірній частині є незначною, зокрема 1/4 частка від загальної площі 33,6 кв.м., з них житлової площі 24,9 кв.м., коли відповідно до вимог статті 47 ЖК Української РСР норма жилої площі встановлюється у розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Також, під час розгляду справи судом взято до уваги, що відповідно до висноку органу опіки та піклування заявлені вимоги не відповідають правам та інтересам як позивача, який є неповнолітнім, так і інтересам відповідача 2, який є малолітнім, оскільки на переконання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору вселення позивача призведе до порушення чинного законодавства, зокрема ст. 47 ЖК Української РСР ( норма жилої площі встановлюється у розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу), а також порушення принципу рівності прав співвласників, правовий режим спільної часткової власності забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Обладнання тимчасової перегородки (штори, ширми) в кімнаті № 4 площею 12,1 кв.м. спірної квартири не відповідає вимогам закону.

Водночас, твердження представників відповідачів про те, що представник позивача у підготовчому судовому засіданні відмовилася від частини позовних вимог суд не приймає до уваги, так як фактично представник позивача подавала до суду, у розумінні ЦПК України, заяву про збільшення позовних вимог у одній частині та їх зменшення у іншій частині. При цьому, суд розглядав по суті позовні вимоги позивача в останній редакції, поданої до суду представником позивача 14.04.2025.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір у справі з відповідачів стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76-83, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , законний представник малолітнього ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування, про стягнення коштів за користування майном, усунення перешкод у користуванні майном шляхом його вселення та встановлення порядку користування майном.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ), законний представник неповнолітнього позивача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ),

відповідач 1 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ),

відповідач 2 ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ), законний представник малолітнього відповідача 2 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування, ( , місцезнаходження - вул. Шевченка, 16, м. Звягель, Житомирська область).

Дата складення повного судового рішення 19.08.2025.

Суддя А.В.Михайловська