Справа № 509/1915/22
07 серпня 2025 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.
при секретарі Сірман Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь цивільну справу за позовом
Акціонерного товариства «УкрСиббанк»
стягнення заборгованості за кредитним договором,-
07.06.2022 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Укрсиббанк», про стягнення 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення до дня ухвалення судового рішення; та стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі.
У зв`язку з чим, Позивач посилаючись на ст.625 ЦК України позивач вимагає стягнення 3 % річних у сумі 8453.50 дол.США (вісім тисяч чотириста п`ятдесят три долари США 50 сантимів) за увесь час прострочення виконання зобов`язання, обмежуючись останніми трьома роками, які передують подачі цього позову.
У серпні 2018 року банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.08.2020 року по справі №501/2410/18 у задоволені позову АТ «УКРСИББАНК» відмовлено. Рішення суду переглянуто в апеляційному порядку. Постановою Одеського апеляційного суду від 30.03.2021 року по справі №501/2410/18, було встановлено, що 12.11.2009 року банк звернувся із цивільним позовом у межах кримінальної справи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, змінивши таким чином строк його дії з 21 вересня 2028 року на 12 листопада 2009 року та зроблено висновок, що банк, використовуючи своє право згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, шляхом пред`явлення 12.11.2009 року цивільного позову у кримінальній справі про стягнення усього розміру заборгованості за кредитним договором, банк змінив строк виконання зобов`язання з 21.09.2028 року на 12.11.2009 року. Вказана постанова апеляційного суду залишена в силі Постановою Верховного Суду від 17.11.2021 року.
Таким чином вважається, що строк виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором настав у повному обсязі 12.11.2009 року.
Розмір, дати та суми нарахування заборгованості по кредиту, процентам, а також розмір, дати та суми погашення заборгованості, підтверджуються довідками-розрахунками по кредиту, процентам, які сформовані станом на 18.05.2022 року, шляхом витягу з електронних облікових систем банку та перенесені на паперові носії та перебувають у матеріалах справи.
Відповідно до положень ст.625 ЦК України позивач має право вимагати стягнення 3 % річних у сумі 8453.50 дол. США (вісім тисяч чотириста п`ятдесят три долари США 50 сантимів) за увесь час прострочення виконання зобов`язання, обмежуючись останніми трьома роками, які передують подачі цього позову.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, відзив до суду не подав.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування позичальник зобов`язувався сплатити проценти у розмірі 10.5 % річних (п.1.3.1 кредитного договору).
Сторони домовилися, що умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у випадку настання будь-якої із обставин, передбачених п.10.2 договору. (п.1.3.2 кредитного договору).
Додатковою угодою №1 від 21.09.2007 року до кредитного договору внесені зміни, згідно з якими встановлено, що у випадку настання обставин, передбачених підпунктами «а», «б» пункту 10.2. договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п.1.3.1 договору. Підпунктом «а» пункту 10.2.договору передбачено, що банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто неналежного виконання умов цього договору).
Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Дослідивши розрахунок 3% річних, зроблений позивачем, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог Позивача та задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України «якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При розгляді позову суд врахував правову позицію Верховного Суду з приводу стягнення 3% річних на підставі ст.625 ЦК України.
Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2014 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 25.07.2018 року (дата останнього платежу з погашення боргу). Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до 25.07.2018 року.
Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову».
Таким чином, з урахуванням положень ст.625 ЦК України та правових висновків Верховного Суду, позивач має право на стягнення процентів в порядку ст.625 ЦК України за увесь час прострочення до 23.02.2022 року, обмежуючись останніми трьома роками, які передують подачі цього позову.
Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 4 ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи ціну позову, судовий збір, що мав бути сплачений Позивачем при поданні позовної заяви, дорівнює:
8453.50 дол. США х 29.25 (курс НБУ відносно долара станом на 25.05.2022 року )=247264.77 грн. х 1.5% = 3708.97 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи повне задоволення вимог, судовий збір в розмірі 3708,97 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Дослідивши вищевказаний розрахунок та платіжне доручення, суд дійшов висновку, що клопотання про повернення судового збору підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 11, 16, 525, 526, 530,559, 610,612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4 , 5,12, 13, 18, 19, 76, 81 175, 177, 184,263-265, 274, 276, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоиг Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Суддя А.І.Бочаров