Справа №534/2139/25
Провадження №2-о/534/51/25
У Х В А Л А

25 серпня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Малюк М.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності їй ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 04.05.1998, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченими статтями 175, 177 ЦПК України.

У пункті третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 4 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявником ОСОБА_1 , в заяві про встановлення юридичного факту заінтересованою особою вказано себе ж - ОСОБА_1 . З цього приводу суд зазначає, що одна й та є особа не може бути одночасно і заявником і заінтересованою особою.

Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню, і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із встановленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь також заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявника. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, залучення заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав. Нормами процесуального законодавства не передбачено права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб (подібний правовий висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №638/4/19 від 07.04.2020).

Виходячи з викладеного, заінтересованими особами під час розгляду справ про встановлення фактів можуть бути особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню; організації та установи, які згідно із законом мали б засвідчити той чи інший юридичний факт, але з тих чи інших причин своєчасно цього не зробили і така можливість втрачена; організації та установи, у яких заявник реалізуватиме рішення про встановлення юридичного факту тощо.

Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи, і як наслідок, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відтак, враховуючи зміст та вимоги заяви ОСОБА_1 , заінтересованими особами можуть бути особи, на права та обов`язки яких може вплинути встановлення факту, про який просить заявниця в своїй заяві.

Суд наголошує, що процесуальний закон не передбачає права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб.

Крім цього суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених паперів (частина 2 статті 318 ЦПК України)

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на квартиру від 04.05.1998 №1, виданого виконавчим комітетом Комсомольської міської ради.

В своїй заяві заявниця зазначає про неможливість усунення помилки в свідоцтві органом, що його видав. Натомість не додає докази на підтвердження цієї обставини.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст ст. 185, 258-261, 294 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, залишити без руху.

Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення зазначених у ній недоліків у такий спосіб: 1) додати докази неможливості внесення виправлення у встановленому порядку в документ тим органом, що допустив помилку, або отримання нового документа без помилок; 2) визначити заінтересованих осіб у справі та зазначити їх у заяві про встановлення юридичного факту.

Якщо заявник не усуне недоліки позовної заяви, заява вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Марина МАЛЮК