ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9270/24
провадження № 2/753/3446/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Овчаренко К.А.,

представника позивача за первісним позовом (представника відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Павленка С.О.,

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

представників відповідача за первісним позовом (представників позивача за зустрічним позовом) - адвокатів Олєйнікової Т.В., Титикала Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Хомік Є.М. 08.05.2024 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, у якому заявила просила здійснити поділ майна подружжя, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип об`єкта: квартира, однокімнатна, об`єкт житлової нерухомості: так, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 36, житлова площа (кв.м): 14.1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 24 грудня 2010 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, який 13 вересня 2022 року розірвано. У період шлюбу подружжям було укладено Договір про дольову участь у будівництві, серія та номер: 7, виданий 18.05.2016, видавник: видавник: ТОВ "Концепт Груп Позняки" / ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; Договір про часткове відступлення права вимоги та передачу майнових прав на квартиру, серія та номер: б/н, виданий 26.01.2019, видавник: ТОВ "Концепт Груп Позняки"/ ОСОБА_2 / ОСОБА_1 ; Додаткова угода, серія та номер: 4, виданий 17.04.2020, видавник: ТОВ "Концепт Груп Позняки"/ ОСОБА_1 ; Акт приймання передачі об`єкту нерухомості (квартири), серія та номер: б/н, виданий 20.10.2020, видавник: ТОВ "Концепт Груп Позняки"/ ОСОБА_1 .

Таким чином на ім`я ОСОБА_1 подружжям у шлюбі було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, Тип об`єкта: квартира, однокімнатна, об`єкт житлової нерухомості: Так Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 36, житлова площа (кв.м): 14.1 (Інформація з Державного реєстру речових прав додається).

Після розірвання шлюбу сторонами не досягнуто згоди щодо поділу майна подружжя, відтак, позивач звертається до суду з цим позовом.

Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості 201-20240422- від 22.04.2024 вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 1 475 202,98 грн.

Ухвалою від 10 червня 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив підготовче засідання на 07 серпня 2024 року о 14 год. 30 хв.; установив відповідачу строк на подання відзиву.

24.06.2024 представник відповідачки адвокат Олєйнікова Т.В. подала відзив на позов, у якому заперечила позов повністю, просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

У відзиві зазначила, що:

10.06.2024 Відповідачка отримала Ухвалу в застосунку Дія. 14.06.2024 представник Відповідачки, адвокат Сторожук В.А., ознайомилася із матеріалами справи, зокрема зі змістом позовної заяви та додатками до неї. У зв`язку із вищенаведеним, вважає за необхідне скористатися своїм процесуальним правом на подання відзиву, в строк, що встановлений судом в Ухвалі до 25.06.2024.

Обставини справи та виклад заперечень:

1. Майно, щодо якого подано позовну заяву, не перебуває у власності Відповідачки.

Відповідачка та Позивач дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2010 р. по 13.09.2022 р., докази чого надані разом із позовною заявою. Позивачка була власницею нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_2 (далі - Квартира) (Підстава: Договір від 26.01.2019 р. про часткове відступлення права вимоги та передачу майнових прав на квартиру, які виникли на підставі договору № 7 дольової участі у будівництві від 18.05.2016 р., копія якого додається). Право власності за Відповідачкою, як за власницею, на Квартиру було зареєстровано - 25.10.2022 р. (тобто Квартира набута Відповідачкою після розірвання шлюбу, та відповідно стала її особистою приватною власністю), що вбачається із поданих Відомостей з державного реєстру речових прав, долучених до позовної заяви. 16.01.2024 р.

Відповідачка подарувала свою власну Квартиру новій власниці - ОСОБА_5 , що підтверджується: - Договором дарування квартири від 16.01.2024 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Моісеєвою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 80. - Витягом з Державного реєстру речових прав від 16.01.2024 р. № 362047366, що додаються до відзиву.

Таким чином, підстави для подачі позовної заяви до ОСОБА_1 , стосовно поділу майна, що їй не належить, відсутні.

2. Квартира, стосовно якої подана позовна заява, не є спільною сумісною власністю та не підлягає поділу.

У своїй позовній заяві Позивач зазначає, що «За час перебування у шлюбі на ім 'я ОСОБА_1 було придбано квартиру.....». Вищенаведене не відповідає реальним обставинам, адже за час перебування у шлюбі Позивачка лише отримала право вимоги та майнові права на Квартиру. Квартира, стосовно якої виник спір, була приватною власністю Відповідачки, адже остання отримала її на підставі безоплатного трьохстороннього Договору від 26.01.2019 р. про часткове відступлення права вимоги та передачу майнових прав на квартиру, які виникли на підставі договору № 7 дольової участі у будівництві від. 18.05.2019 р.), та здійснила її державну реєстрацію, тобто отримала право власності -25.10.2022 р. Відповідно до умов п. 1.1. Договору, згідно зі ст.ст. 512, 520, 656 Цивільного кодексу України Сторони домовились частково відступити право вимоги та передати майнові права від ОСОБА_6 Новому ОСОБА_7 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , що буде розташований разом із прибудинковою територією за адресою: АДРЕСА_4 . Звертає увагу суду, що Договір від 26.01.2019 р., не передбачав здійснення оплати зі сторони Відповідачки жодній зі Сторін Договору від 26.01.2019 р. (підтверджується самим умовами Договору та відповіддю на адвокатський запит ТОВ «КОНЦЕПТ ГРУП ПОЗНЯКИ» від 24.06.2024 р. №24/06-2024/1).

Нормативно - правове обґрунтування. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, можливість звернення до суду з метою поділу майна подружжя, може бути пред`явлено лише у випадку, якщо це їх спільна сумісна власність, а з огляду на норми Сімейного кодексу України, спільна сумісна власність на майно вважається лише тоді, коли останнє набуте за час шлюбу. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. Конструкція ст..60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Наголошує, що право власності набуте Відповідачкою вже після розірвання шлюбу із Позивачем. Факт того, що майнові права на Квартиру, що знаходилася в Об`єкті капітального будівництва, набуті Відповідачкою за час шлюбу - не мають значення для вирішення даної справи, адже майнові права по своїй суті вже відсутні, з моменту набуття права власності на Квартиру. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З огляду на те, що право вимоги та передача самих майнових прав до Відповідачки здійснювалося за безоплатним Договором, а сама реєстрація права власності (набуття речових прав на Квартиру) відбулася після розірвання шлюбу, підстави для задоволення позовної заяві - відсутні. Більш того, станом на день подачі позовної заяви, Квартира не перебуває у володінні Відповідачки.

24.06.2024 представник відповідачки адвокат Олєйнікова Т.В. подала зустрічний позов, у якому просила:

1). Визнати спільною сумісною власності майнові права на нерухоме майно, а саме:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 (раніше до змін - 130-130-а);

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 (раніше до змін 130-130-а);

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 (раніше до змін 130-130-а);

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 (раніше до змін - 130-130-а);

2). В порядку поділу спільного сумісного майна, визнати за ОСОБА_1 , 1/2 частину майнових витрат на:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 (раніше до змін - 130-130-а);

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_9 (раніше до змін 130-130-а);

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 (раніше до змін 130-130-а);

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 (раніше до змін - 130-130-а);

3). Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину оціночної вартості:

- двокімнатної квартири АДРЕСА_10 (раніше до змін - 130-130-а) у розмірі 1 939 729,94 грн;

- однокімнатної квартири АДРЕСА_9 (раніше до змін - 130-130-а) у розмірі1 147 966,97 грн;

- двокімнатної квартири АДРЕСА_7 (раніше до змін - 130-130-а) у розмірі 1 801 250,32 грн;

- однокімнатної квартири АДРЕСА_8 (раніше до змін - 130-130-а) у розмірі 1 147 966,97 грн;

4). Припинити право спільної сумісної власності на вказане майно.

На обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначила, що квартири придбані у шлюбі з відповідачем, тому вони є спільною сумісною власністю.

Зокрема, зазначила, що в період шлюбу, Позивачка запропонувала чоловікові ОСОБА_2 прийняти участь та організувати певний бізнес-проект, який полягав у тому, що вони (подружжя) знаходять забудовника, з яким укладають договір дольової участі, відповідно до якого усі Сторони мають певні права та обов`язки. 18 травня 2016 р. Відповідач та інші Вкладники, уклали із Забудовником ТОВ «Концепт Груп Позняки» Договір № 7 про дольову участь у будівництві. Так, Відповідач передає в спільну інвестиційну діяльність земельну ділянку площею 0, 1000 га, за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :90:170:0003 та 1/2 житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований на дані земельній ділянці під забудову, з метою отримання за результатами проекти квартир. Згідно п 1.1. Договір № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. Предметом цього Договору є зобов`язання та права Сторін по Будівництву Об`єкта на Земельній ділянці 1, 2 з метою отримання Сторонами у власність Об`єкта у частках, погоджених Сторонами, або вигоди в порядку та на умовах, визначених у Договорі. На сторінці 13 даного Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 p., міститься дозвіл Позивачки на продаж спільного майна (земельну ділянку площею 0, 1000 га, за адресою АДРЕСА_4 , кадастровий номер :90:170:0003 та 1/2 житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований на дані земельній ділянці). За умовами вищенаведеного Договору № 7 від 18.05.2016р., та положеннями Додаткової угоди № 1 від 31.03.2017 р. до договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. та Додаткової угоди № 3 від 25.01.2019 р. до договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. ОСОБА_6 отримує майнові права, зокрема на: 1. Двокімнатну квартиру АДРЕСА_11 -а. (за Додатковою угодою № 1 від 31.03.2017 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.); 2. Однокімнатну квартиру АДРЕСА_12 -а. (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.); 3. Двокімнатну квартиру АДРЕСА_13 -а. (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18 травня 2016 р.); 4. Однокімнатну квартиру АДРЕСА_14 -а. (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.). Таким чином, під час перебування у шлюбі, уклавши Договір № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. та Додаткових угод до нього, Відповідач отримав майнові права, на вищенаведені квартири АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 та АДРЕСА_4 , які відповідно до чинного законодавства є спільною сумісною власністю. Однією із Квартир, що під час шлюбу із Позивачкою отримав Відповідач за Договором про дольову участь, була - Однокімнатна квартира АДРЕСА_19 (до змін була № 4), загальної площею 36 кв.м (до змін - 35, 73 кв.м.), за аресою: АДРЕСА_4 (далі - Квартира), право вимоги та передача майнових прав на яку, перейшло Позивачці під час їх шлюбу, згідно безоплатного Договору від 26.01.2019 р. про часткове відступлення права вимоги та передачу майнових прав на квартиру, які виникли на підставі договору № 7 дольової участі у будівництві від 18.05.2016 р., яку відповідач за первісним позовом вважає спільною сумісною власністю.

Отже, є логічним та обґрунтованим, що майнові права на усі вищенаведені квартири, а саме АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 та АДРЕСА_4 , є спільною сумісною власністю подружжя.

Станом на день подачі даної зустрічної позовної заяви, за Відповідачем в реєстрі не зареєстровано жодної із вищенаведених Квартир, що скоріш за все спричинено укладанням Відповідачем із третіми особами Договорів про відступлення прав та передачу майнових прав, без участі Позивачки.

2. Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 2 ст. 60 Сімейного кодексу України встановлено презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В статті 71 Сімейного кодексу України встановлені способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і вказано, що майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Можлива компенсація вартості за частку у майні одному з подружжя у разі його згоди. Згідно із ч. 2-3 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За вимогами ч. 1-2 ст. 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказано, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Такий висновок узгоджується також із судовою практикою, а саме із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), у постанові Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц (провадження № 61-5956св22), у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі № 686/9818/22 (провадження № 61-7788св23). Стягнення компенсації 1/2 вартості майнових прав на квартиру як ефективного способу захисту обґрунтовується тим, що частина п`ята статті 71 СК України не встановлює вимогу про обов`язкове внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності на майно й отримання компенсації на свою користь заявляє позивач (правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 760/789/19, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14- 182цс21).

Враховуючи наведені вище обставини. Позивачці належить на праві спільної сумісної власності майнові права на : - Двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 (раніше до змін - 130-130-а.) (за Додатковою угодою № 1 від 31.03.2017 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.); - Однокімнатну квартиру АДРЕСА_20 (раніше до змін - 130-130-а.) (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.); - Двокімнатну квартиру АДРЕСА_21 (раніше до змін - 130-130-а.) (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18 травня 2016 р.); - Однокімнатну квартиру АДРЕСА_22 (раніше до змін - 130-130-а.) (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.). Оціночна вартість К вартир є наступною: - Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_5 , складає - 3 879 459, 89 грн. - Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_20 , складає - 2 295 933,94 грн. - Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_21 , складає - 3 602 500, 65 грн. - Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_22 , складає - 2 295 933, 94 грн.

Достеменна кількість квартир, їх точна площа, поверховість, майнові права на які отримав Відповідач за час перебування у шлюбі, за Договором № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. Позивачці не відома, а тому адвокатом Олєйніковою Т.В. було направлено адвокатський запит № 12 від 24.06.2024 р. до Забудовника ТОВ «Концепт Груп Позняки», задля уточнення інформації, що є важливою для вірного розгляну даної прави. Враховуючи, що із правовою позицією Відповідача вийшло ознайомитися 14.06.2024 p., а строк визначений Ухвалою про відкриття провадження по справі № 753/9270/24 на подачу відзиву (що є строком подачі зустрічного позову) спливає 25.06.2024р., тобто 10 днів, серед яких є вихідні. Вказаний строк для підготовки відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви - є стислим, та унеможливлює зібрати усі необхідні докази. Враховуючи вищенаведене, повідомила суд, що документи, зокрема відповідь на адвокатський запит № 12 від 24.06.2024 р. та інші документи, будуть надані після їх отримання.

Ухвалою від 07.08.2025 суд прийняв зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Відклав проведення підготовчого судового засідання до 14 год. 30 хв. 01.10.2024.

01.10.2024 представник Позивача адвокат Хомік Є.М. подала заяву «Про збільшення розміру позовних вимог», у якій просила прийняти цю заяву і включити до предмету спору транспортний засіб, що придбаний на ім`я ОСОБА_1 у період перебування сторін у шлюбі: FIAT SCUDO, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.3, номер кузова НОМЕР_1 , дата реєстрації 22.06.2016.

На обґрунтування зазначила наступне.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 24.12.2010 по 13.09.2022, докази чого подані разом із позовною заявою. Позивач, звертаючись до суду, посилався на факт набуття подружжям у власність певного майна та просив суд здійснити поділ цього майна шляхом визнання за позивачем за первісним позовом права власності на 1/2 частку майна. Разом з тим, відповідно до інформації, що надана Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) у відповідь на адвокатський запит, з`ясувалося, що подружжя набувало право власності й на інше майно, яке не було заявлено до поділу у первісній позовній заяві. Так, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано транспортний засіб, який є об`єктом спільної власності подружжя, як такий, що придбаний у період перебування у шлюбі: FIAT SCUDO, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.3, номер кузова НОМЕР_1 , дата реєстрації 22.06.2016. Судовий збір при зверненні до суду позивачем за первісним позовом було сплачено у максимальному розмірі для вимог про поділ майна подружжя - 9 084 грн.

Не змінюючи підстав позову, представник Позивача адвокат Хомік Є.М.у цій заяві просить - здійснити поділ майна подружжя, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, тип об`єкта: квартира, однокімнатна, об`єкт житлової нерухомості, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м.) 36, житлова площа (кв.м.): 14.1, та право власності на 1/2 частку транспортного засобу FIAT SCUDO, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.3, номер кузова НОМЕР_1 .

В судовому засіданні 01.10.2024 Позивача адвокат Павленко С.О. підтримав цю заяву, представник Відповідачки адвокат Олєйнікова Т.В. заперечувала стосовно прийняття від Відповідача Заяви про збільшення позовних вимог та зазначала, що суд не вправі розглядати і приймати таку заяву як заяву про зміну предмета позову, оскільки представник Позивача назвав її Заявою про збільшення позовних вимог, а не Заявою про заміну предмету позову.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 01.10.2024, суд, керуючись принципом «jura novit curia», і враховуючи, що до закінчення підготовчого провадження позивач має право змінити предмет позову, не змінюючи його підстав, задовольнив зазначене клопотання сторони Позивача під назвою «Заява про збільшення позовних вимог», яке за своєю суттю є Заявою про заміну предмету позову, прийняв заяву про зміну предмета позову шляхом включення до первісного позову нової вимоги - про визнання за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 1/2 частку транспортного засобу FIAT SCUDO, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.3, номер кузова НОМЕР_1 .

20.11.2024 представник Відповідачки адвокат Олєйнікова Т.В. подала заперечення проти поданої заяви Позивача (за первісним позовом) щодо збільшення розміру позовних вимог та включення до предмету спору транспортного засобу. У цьому запереченні вона, зокрема, зазначила наступне. За час перебування Позивача та Відповідачки у шлюбі, 22 червня 2022 року між подружжям був укладений Договір купівлі - продажу транспортного засобу № 732/10/8045/2016, відповідно до якого ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 транспортний засіб: FIAT SCUDO (білий) легковий, пасажирський; реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2009 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.3, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 10 000, 00 (десять тисяч гривень 00 копійок). Як правило, поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом: виділення його в натурі (кожному співвласнику майна - його відповідну частку), у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними; реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (положення ст. 71 СК України). Позивач про транспортний засіб не піклується, не здійснює його ремонт та обслуговування, самостійно залишив даний транспортний засіб у володінні Відповідачки, зі словами: «він мені не потрібний, можеш залишати собі». (було сказано при свідках). Враховуючи наведене, вважає за можливе присудити транспортний засіб Відповідачці. Просить суд врахувати дану обставину, під час прийняття рішення.

10.12.2024 представник Відповідачки адвокат Олєйнікова Т.В. подала Заяву про зміну предмета позову уточнення позовних вимог), у якій зазначила наступне. В провадженні Дарницького районного суду міста Києва, на розгляді у судді Маркєловій В.М., перебуває справа № 753/9270/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна. Зі сторони Відповідачки була подана зустрічна позовна заява про поділ спільного майна подружжя, яка прийнята ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07.08.2024 р. В процесі розгляду даної справи, на етапі підготовчого судового засідання, представником Позивачки (за зустрічним позовом) були здійсненні витяги з державних реєстрів та отримані деякі правовстановлюючі документи на предмет спору - квартири. Із отриманої інформації вбачається, що деякі номери квартир були змінені після введення їх в експлуатацію, а тому, є потреба в актуалізації прохальної частини зустрічної позовної заяви. Користуючись правами, передбаченими ст. 43 ЦПК, просила прийняти заяву і уточнити позовні вимоги шляхом викладення п.3 прохальної частини зустрічної позовної заяви, в такій редакції:

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину оціночної вартості:

- двокімнатної квартири АДРЕСА_23 (раніше до змін - 130-130-а.) у розмірі 1 939 729,94 грн

- однокімнатної квартири АДРЕСА_24 (раніше до змін - 130-130-а.) у розмірі 1 147 966,97 грн

- двокімнатної квартири АДРЕСА_25 (раніше до змін - 130-130-а.) у розмірі 1 801 250,32 грн

- однокімнатної квартири АДРЕСА_26 (раніше до змін - 130-130-а.) у розмірі 1 147 966,97 грн.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 31.01.2025, суд, задовольнив зазначене клопотання представника Відповідачки адвоката Олєйнікової Т.В. від 10.12.20224, прийняв заяву про зміну предмета позову шляхом шляхом уточнення позовних вимог.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 31.01.2025, суд закрив підготовче провадження і призначив справу до розгляду по суті в засідання на 16.04.2025.

В судовому засіданні по суті 16.04.2025 представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Павленко С.О., просив задовольнити первісний позов і відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідачка та представники відповідачки за первісним позовом (позивачки за зустрічним позовом) - адвокати Олєйнікова Т.В., Титикало Р.С. просили відмовити у задоволенні первісного позову і задовольнити вимоги зустрічного позову.

16.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Рішення ухвалено судом і оприлюднено його вступну і резолютивну частини 24.04.2025.

Суд, заслухавши пояснення відповідачки, представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні як ервісного позову, так і зустрічного позову з таких мотивів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд.

24 грудня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №2146, видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 . Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 (а.с. 5 том 1).

13 вересня 2022 року шлюб розірвано, про що Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис №72, видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 6 том 1).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція статті 60 СК України свідчить про застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з правилами, встановленими у ст. 331 Цивільного кодексу України:

1. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

2. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

3. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

Оскільки право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності на спірні квартири у цій справі виникло у кожної зі сторін з моменту державної реєстрації права власності.

Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17, який Суд враховує при розгляді цієї справи, у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Судом встановлено, що право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за Відповідачкою ОСОБА_1 , як за власницею, - 25.10.2022 (Підстава: Договір від 26.01.2019 р. про часткове відступлення права вимоги та передачу майнових прав на квартиру, які виникли на підставі договору № 7 дольової участі у будівництві від 18.05.2016 р., копія якого додається).

Оскільки право вимоги та передача майнових прав до Відповідачки здійснювалося за безоплатним Договором, а реєстрація права власності на Квартиру відбулася після розірвання шлюбу, що вбачається із поданих Відомостей з державного реєстру речових прав, долучених до позовної заяви, суд вважає, що доказів на спростування факту набуття Відповідачкою ОСОБА_1 спірної квартири в її особисту приватну власність матеріали справи не містять.

Згідно з копіями Договору № 7 дольової участі у будівництві від 18.05.2016 (та додаткових угод до нього) (а.с. 76-92 том 1), листом ТОВ «Концепт груп Позняки» (а.с. 117 том 1) та актами приймання-передачі об`єктів нерухомості (а.с. 205-208 том 1), 26.01.2019 ОСОБА_2 на підставі Договору № 7 дольової участі у будівництві від 18.05.2016 (та додаткових угод до нього) набув майнові права на наступні квартири АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_27 , зазначені у позовних вимогах зустрічного позову, з урахуванням змін номерів квартир (зазначених у заяві від 10.12.2024 - а.с. 236-238 том 1), та відповідно відступив їх на користь інших осіб:

- однокімнатної квартири АДРЕСА_27 (номер квартири станом на 22.12.2020 змінено на АДРЕСА_24 (раніше до змін - 130-130-а.). 26.01.2019 ОСОБА_2 відступив ці майнові права на користь ОСОБА_5 (а.с. 117 том 1). Право власності на цю квартиру 22.12.2020 зареєстровано за ОСОБА_5 , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав (а.с. 212 том 1)

- двокімнатної квартири АДРЕСА_17 (номер квартири станом на 16.02.2021 змінено на АДРЕСА_25 (раніше до змін - 130-130-а). Право власності на цю квартиру 22.12.2020 зареєстровано за ОСОБА_9 , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав (а.с. 211 том 1)

- ОСОБА_2 набув майнові права щодо однокімнатної квартири АДРЕСА_16 (номер квартири станом на 16.02.2021 змінено на АДРЕСА_26 (раніше до змін - 130-130-а.). 26.01.2019 ОСОБА_2 відступив ці майнові права на користь ОСОБА_5 (а.с. 117 том 1). Право власності на цю квартиру 16.02.2021 зареєстровано за ОСОБА_10 , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав (а.с. 209 том 1).

31.03.2017 ОСОБА_2 на підставі Договору № 7 дольової участі у будівництві від 18.05.2016 (та додаткових угод до нього) набув майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_23 (раніше до змін - 130-130-а.). 31.03.2017 ОСОБА_2 відступив ці майнові права на користь ОСОБА_11 (а.с. 117 том 1). Право власності на цю квартиру 12.02.2019 зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_11 по 1/2 частці, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав (а.с. 210 том 1).

Доказів того, що повну оплату майнових прав на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип об`єкта: квартира, однокімнатна, об`єкт житлової нерухомості: так, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 36, житлова площа (кв.м): 14.1, - здійснено у дату, яка відрізняється від дати реєстрації права власності на неї, Позивачем за первісним позовом не надано, відповідне клопотання про витребування, незважаючи на представлення його інтересів у справі адвокатом, суду не заявлено, суд дійшов висновку, що Позивачем не спростовано момент набуття права власності на спірні квартири Відповідачкою, після розірвання шлюбу сторонами (після 13 вересня 2022 року), тому у задоволенні цієї вимоги Суд відмовляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що жодна зі сторін не довела факт набуття спірного нерухомого майна (спірних квартир або майнових прав на них) у період перебування їх у шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо дат внесення грошових коштів у повному розмірі в рахунок повної оплати вартості цих квартир (їх не надано ні до первісного, ні до зустрічного позовів), тому суд позбавлений можливості встановити факт набуття цього нерухомого майна (а також майнових прав) сторонами у період перебування їх у шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя, отже підстави для поділу цієї нерухомості як спільного сумісного майна подружжя відсутні.

Відповідно до договору Дарування квартири від 16.01.2024, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Моісеєвою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 80. - Витягом з Державного реєстру речових прав від 16.01.2024 № 362047366, що додаються до відзиву, Відповідачка ОСОБА_1 16.01.2024 подарувала Квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип об`єкта: квартира, однокімнатна, об`єкт житлової нерухомості: так, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 36, житлова площа (кв.м): 14.1, - новій власниці - ОСОБА_5 (том 1 а.с. 38-40).

Отже, до подання позову спірну квартиру (поділ якої є вимогою за первісним позовом) відчужено Відповідачкою іншій особі, право власності якої у цій справі не оспорюється, вимога про визнання договору Дарування цієї квартири недійсним чи її витребування від належного відповідача (нового власника) Позивачем не заявлялися, що є окремою підставою для відмови у задоволенні вимоги первісного позову про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип об`єкта: квартира, однокімнатна, об`єкт житлової нерухомості: так, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 36, житлова площа (кв.м): 14.1.

Аналогічно стороною Позивачки за зустрічним позовом не заявлено вимог до належних відповідачів (власників квартир) про визнання договорів купівлі-продажу цих квартир недійсними чи їх витребування від належних відповідачів (власників), що є окремою підставою для відмови у задоволенні вимог зустрічного позову.

Щодо вимоги Позивача за первісним позовом про поділ автомобіля.

Автомобіль FIAT SCUDO, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.3, номер кузова НОМЕР_1 було зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 у період перебування сторін у шлюбі: дата реєстрації 22.06.2016, що підтверджується інформацією, наданою Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) у відповідь на адвокатський запит (а.с. 135 том 1).

Отже, цей автомобіль дійсно придбано ОСОБА_1 у період її перебування у шлюбіз ОСОБА_2 .

Водночас, оцінюючи зміст Договору купівлі-продажу № 732/10/8045, суд вважає, що умови, на яких його укладено між обома з подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - врегульовують правовий режим цього майна як особистого приватного майна ОСОБА_1 та спростовують презумпцію спільності майна сторін як подружжя, оскільки за умовами цього Договору ОСОБА_2 , будучи власником цього автомобіля на праві особистої приватної власності (з 14.01.2014) - саме під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 продав своїй дружині ОСОБА_1 за оплатним Договором цей автомобіль, за що отримав від неї як Продавець вартість автомобіля - 10 000,00 грн (том 1 а.с. 159).

У зв`язку із відмовою у задоволенні первісного та зустрічного позовів судові витрати, понесені сторонами, залишаються за ними.

Керуючись нормами ст. 12, 81, 141, 209, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

У задоволенні вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_28 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_28 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення ухвалено 24.04.2025.

Повне судове рішення складено 25.08.2025.

Суддя В.М. Маркєлова