Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1135/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21.08.2025смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - Кривенко О.В.,
при секретареві - Маташнюк О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1
представника позивача Умарової Р.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу уточненим позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства Веселий роздол про усунення перешкод в користуванні земельними діянками, скасування державної реєстрації
27 вересня 2007 року між ПП «Веселий роздол» та позивачем, було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 7,97 га, яка належить йому на підставі Державного акту серії ЯБ № 827739 від 23.03.2006 року за вищевказаними кадастровими номерами.
Відповідно до п.8 Договору строк його дії складав 7 років.
Таким чином 12 травня 2020 року припинив свою чинність у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено згідно п. 38 Договору.
Позивач, як власник неодноразово попереджував керівника ПП «Веселий роздол» про те, що не має наміру з ним продовжувати співпрацю.
Жодного попередження про намір продовжити дію договору від ПП «Веселий роздол» Позивач не отримував.
Позивачем також письмово повідомлялось про намір припинити договірні відносини, але всі листи повертались назад, так як підприємство навіть, кур`єрською доставкою листи не приймає. На територію цього підприємства не впускають.
Влітку 2023 року позивач дізнався, що державним реєстратором ЦНАПу Прибузької сільської
Позивач звертає увагу суду, що будь-яких договорів з цього приводу не укладав та не підписував, актів приймання-передачі земельних ділянок в оренду також не складав та не підписував, довіреностей на складання зазначених документів не надавав.
Тому вважає, що у зв`язку з відсутністю його волевиявлення на укладення оспорюваних договорів оренди та порушенням відповідачами його законних прав та інтересів, з метою їх поновлення вони мають бути визнанні в судовому порядку недійсними, а рішення про їх державну реєстрацію повинні бути скасованими.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 уточненні позовні вимоги підтримали в повному обсязі наполягали на задоволенні позову у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві.
Відповідач ПП 'Веселий Роздол' в судове засідання не з`явився, представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судової повістки, про причини своєї неявки суд не повідомив.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність відповідача, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомив, позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи наявність усіх умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.
Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №827739 ОСОБА_1 належить змельна ділянка площею 7,97 га в межах території Володимирівської сільської ради Доманівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданного на підставі розпорядження Доманівської районної державної адміністрації від 29 грудня 2005 р. №606.
Дане підтверджено також копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів.
Відповідно до договору б/н оренди земельної ділянки від 26 вересня 2007 р. ОСОБА_1 уклав договір оренди з ПП «Веселий Роздол» в особі директора Молдоаваненка М.О. про передачу в оренду земельної ділянки площею 7,97 га в межах території Володимирівської ради.
Відповідно до п.8 Договору строк його дії складав 7 років.
Згідно копії акту приймання передачі земельної ділянки згідно договору оренди землі б/н від 26 вересня 2007 ОСОБА_1 передав ПП «Веселий Роздол» земельну ділянку в строкову платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Володимирівської сільської ради площею 7,97 га.
10 листопада 2011 року до вказаного Договору було складено додаткову угоду. Пунктом 2 додаткової угоди строк дії було збільшено з 5 до 12 років. Додаткова угода була зареєстрована у
Таким чином 12 травня 2020 року припинив свою чинність у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено згідно п. 38 Договору.
Відповідно копії акту приймання передачі земельної ділянки згідно договору оренди землі б/н від 10 листопада 2022 ОСОБА_1 передав ПП «Веселий Роздол» земельну ділянку в строкову платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Володимирівської сільської ради площею 7,97 га.
Як вбачається з данного договору, в реквізитах підписів зазначено орендодавець ОСОБА_1 та орендар директор ПП "Веселий Роздол" ОСОБА_3 .
Підставою внесення запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за індексним номером 65699663 від 07.12.2022 року.
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
При вирішенні позову про захист порушених прав суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц).
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статей 316-319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складають права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на розсуд власника, якщо такі дії не суперечать закону.
Відповідно до змісту вимог ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
При вирішенні вказаного спору судом враховано висновок Великої Палати Верховного Суду України в справі №145/2047/16-ц від 16 червня 2020 року, де зазначено, що підписи сторін є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.
Відповідно до ст.204ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій ст. 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.
Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
Позивач ОСОБА_1 звернувся з вимогою про усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом її повернення із незаконного користування ПП «Веселий Роздол» посилаюсь на те, що спірну угоду ОСОБА_1 не підписував, її умови не погоджував, тож відповідач безпідставно відмовляє в поверненні використовуваних земельних ділянок позивачу як власнику ції ділянки, посилаючись на умови договору, підписаного невстановленою особою замість позивача.
Таким чином, порушене відповідачем право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні належною йому майном, зокрема шляхом задоволення вимоги позивача про повернення йому земельної ділянки.
Таким чином, порушене відповідачем право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні належною їйу майном, зокрема шляхом задоволення вимоги позивача про повернення їй земельної ділянки.
Вимога про скасування державної реєстрації неукладеного договору оренди є похідною до вимоги про повернення позивачу земельної ділянки, і в цьому випадку обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації буде також ефективним. Задоволення цих позовних вимог забезпечить реальне відновлення порушеного права позивача.
Вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном, визначена ст.391 ЦК України як негаторний позов. При цьому до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.
Таким чином, поки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати пов`язані із проведення експертизи та витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги позивача у повному обсязі, то понесені ним судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню в сумі 2 644,04 грн. та 536,80 грн. судового збору за плдання заяви про забезпечення позову.
Крім того, підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати за проведення експертизи, вартість якої склала 19 083,58 грн., та 2000,00 грн. за експертну оцінку землі, що підтверджується квитанцією до прибуткового кассового ордеру від 17.10.2023 р.
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача до суду надано Договір про надання правової допомоги №93 від 01 серпня 2023 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копією додаткової угоди №1 від 07.05.2025 р., з якої встановлено, що адвокат Умарова Р.Т. надав, а клієнт ОСОБА_1 , прийняв юридичні послуги за період з 01.08.2023р. по 07.05.2025 р. у справі про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації в сумі 10 000,00 грн., квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №N1IKE3593M від 18.08.2023 р. на суму 7000, 00 грн. та квитанцією про сплату за надання правничої допомоги від 07.05.2025 р. на суму 3000,00 грн.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом,а здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).
Керуючись ст.ст. 13, 81,89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,
Уточнений позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства Веселий роздол про усунення перешкод в користуванні земельними діянками, скасування державної реєстрації задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде оскаржене.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 30-денний строк.

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області О. В. Кривенко