УХВАЛА

20 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 759/14917/20

провадження № 61-10230ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба

у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаною заявою, у якій просив визнати виконавчий лист, виданий Святошинським районним судом м. Києва

31 січня 2025 року у справі № 759/14917/20, таким, що не підлягає виконання

в зв`язку з досягненням дитиною 14 років.

Святошинський районний суд м. Києва ухвалою від 21 квітня 2025 року,

яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 липня

2025 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовив.

07 серпня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала

до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду

м. Києва від 21 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 23 липня 2025 року у зазначеній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції та підлягає поверненню з огляду на таке.

Згідно із частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Згідно зі статтею 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права

та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до частин першої та другої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають

з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Нормами ЦК України та СК України інше не встановлено.

Разом із цим, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи, яка виникає у момент народження (частина перша статті 25 ЦК України).

Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій (частина перша статті 30 ЦК України).

ЦК України розрізняє такі види дієздатності фізичної особи: часткову - до чотирнадцяти років (стаття 31), неповну - від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (стаття 32) та повну - яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) (стаття 34).

Фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років має неповну цивільну дієздатність.

Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці

від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право:

1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами;

2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом;

3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи;

4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку);

5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг (частина перша статті 32 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 32 ЦК України неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів

або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

Тобто, здатність неповнолітніми особами особисто здійснювати цивільні процесуальні права повинно здійснюватися з урахуванням вимог статті 32 ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 ЦПК України права, свободи

та інтереси малолітніх осіб та неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти

до вісімнадцяти років можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона подана ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вона є неповнолітньою згідно зі статтею 6 СК України, статтями 31, 32 ЦК України.

ОСОБА_1 особисто не є учасником правовідносин, спір щодо яких виник у справі № 759/14917/20, вона не має цивільної процесуальної дієздатності у спірних правовідносинах, а тому касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Таким чином, оскільки касаційна скарга подана особою, яка на момент її подання

є неповнолітньою, тобто такою, що не має цивільної процесуальної дієздатності, вона не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, тому вона підлягає поверненню заявнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою

для її повернення.

У зв`язку з повернення касаційної скарги особі, яка її подала, не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_3 про застосування заходів процесуального примусу.

Керуючись частиною першою, другою статті 47, статтею 392, пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 23 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей

та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки

та піклування Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко