Номер провадження 2/725/2506/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є.В.

за участю:

секретаря судового засідання Чобан В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Чернівецького районного суду міста Чернівців в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про визнання права власності на частку у спільній власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спільній власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 .

Після смерті матері відкрилася спадщина за законом на 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначає, що спадкоємцем за законом є позивач, яка є рідною донькою померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_3 , який був чоловіком померлої, однак відмовився від прийняття спадщини подавши до приватного нотаріуса заяву, відповідно до якої, не заперечував, щоб позивач успадкувала 1/3 частку вищевказаної квартири.

Вказує, що оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину не можливе, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, а також відсутністю в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно такої інформації, зокрема із даних підстав приватним нотаріусом Коржан В. Д. постановою від 14 листопада 2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

У зв`язку із цим, просить визнати за позивачем право власності на частку у праві спільної власності в розмірі 1/3 частки на квартиру АДРЕСА_3 , із загальною площею 45,90 кв. м., житловою площею 33,3 кв. м., припинити право спільної сумісної власності на дану квартиру, а також стягнути судові витрати з відповідачів.

Ухвалою суду від 19.12.2024 позовна заява прийнята до розгляду та призначено у справі підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

03.02.2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження через відсутність предмету спору на момент відкриття провадження у справі, мотивована тим, що він особисто не порушує права позивача, а тому не вбачає існування спору про право між сторонами, внаслідок чого провадження у справі необхідно закрити за відсутністю спору.

Ухвалою суду від 18.04.2025 підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду по суті.

02.06.2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та витребувано від приватного нотаріуса Коржан В. Д. копію спадкової справи №74/2024, яку нею було отримано, однак виконано не було у зв`язку із зупиненням її діяльності як приватного виконавця.

До початку судового засідання представник позивача, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

До початку судового засідання від представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із не дослідженням спадкової справи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_1 , батьками якої вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис №1239 та видано свідоцтво про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , про що видано свідоцтво про смерть та зроблено актовий запис № 4.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , про що видано свідоцтво про смерть та зроблено актовий запис № 20.

За заявою ОСОБА_1 29.10.2024 року виготовлено технічний паспорт квартири АДРЕСА_3 .

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 23.10.2024 року зареєстровано спадкову справу №74/2024.

Відповідно до довідки 28.10.2024 року № 1547 згідно реєстрових книг та архівної справи право власності на квартиру АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно виданого свідоцтва про право власності на житло від 18 січня 1999 року АТЗТ «Восход» квартира АДРЕСА_3 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам її сім`ї, зокрема ОСОБА_4 .

23 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Коржан В. д. заведена спадкова справа № 74/2024 до майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У цей же день, ОСОБА_3 , подано заяву про відмову від спадкового майна за законом після смерті дружини ОСОБА_4 на користь доньки померлої ОСОБА_1 , на частину спільного сумісного майна подружжя не претендує.

14 листопада 2024 року приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не подано правовстановлюючих документів про належність майна, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України).

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що передбачено ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Крім того, згідно п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачка, як спадкоємець за законом, позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку з незалежних від неї обставин. Це пов`язано з тим, що після смерті спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно з частиною першою статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності. За змістом цієї норми, виділ частки зі спільного майна означає перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці та припинення для цієї особи права на частку в спільному майні. З такими висновками погодилася Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 14-43цс20). Крім того, стаття 367 ЦК України передбачає, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за їхньою домовленістю. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Враховуючи вищевикладене, на основі всебічно з`ясованих обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 .

Позивач у зв`язку із захистом своїх прав поніс судові витрати які складають із наступного: судового збору в сумі 2024 грн. 83 коп та оплату послуг за надання правової допомоги 25000 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні у розмірі 100%.

Отже з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2024 грн. 83 коп. та оплата послуг за надання правової допомоги 25000 грн.

Враховуючи, що позивач просить стягнути судові витрати лише з відповідача ОСОБА_2 , то судові витрати підлягають стягенню у пропорційній частині.

На підставі ст.ст.15, 16, 368, 1216, 1218, 1223, 1265 ЦК України, суд керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про визнання права власності на частку у спільній власності в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 45,90 кв. м., житлова площа 33,3 кв. м., у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 45,90 кв. м., житлова площа 33,3 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1012 грн. 41 коп. та оплату послуг за надання правової допомоги 12500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом безпосереднього подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Нестеренко Є. В.