Справа № 299/4141/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатської апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Естінко Тетяна Емілівна, на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2025 року (головуючий суддя Гал Л.Л.) у справі №299/4141/24, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Закарпатської області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2024 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила: розірвати шлюб, який був укладений між ними 10 квітня 2017 року, зареєстрований в місті Чеське-Будєйовіце 07.04.2017 на номері облікового бланку О216572; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень щомісячно; визначити місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з його матір?ю ОСОБА_2 за місцем її проживання.

Позивачка зазначає, що на час звернення до суду вони з відповідачем не проживали спільно як сім?я вже більше року і нею було прийнято рішення, що даний шлюб необхідно розірвати, адже в сім?ї була нездорова атмосфера і відповідач допускав психологічний тиск на неї та дитину, погрожував та іноді зривався, міг вдарити.

У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка стверджує, що син проживає разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Вже тривалий час ОСОБА_1 усунувся від виховання та матеріального забезпечення свого сина, жодного разу не цікавився успіхами сина, не знає навіть який навчальний заклад відвідує син, що змушує позивачку, як мати, ставити питання щодо визначення місця проживання дитини разом з матір?ю та стягнення з відповідача аліментів.

ОСОБА_2 вказує, що разом з сином проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Дане житло повністю підлаштоване під всі потреби сім?ї з урахуванням інтересів дитини. Також зазначає, що не має шкідливих звичок, не стоїть на обліку ні в яких установах психіатричного та наркотичного напрямків, ніколи не притягалась ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що син - ОСОБА_5 з 26 жовтня 2023 року відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №9 Виноградівської міської ради по теперішній час.

У доводах позовної заяви ОСОБА_2 посилається на рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 30.01.2024 року №15, яким було вирішено питання про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 з матір?ю ОСОБА_2 .

Посилаючись на дані обставини, позивач просила задовольнити позов а також стягнути на свою користь понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 25000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований 07 квітня 2017 року у відділі РАЦС міста Чеське-Будєйовіце за № 44, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 (у перекладі свідоцтва про шлюб вказаний як ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 червня 2024 року і до досягнення ним повноліття.

Визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішенням також стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень та вирішено питання судового збору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги та позиція інших сторін

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Естінко Тетяна Емілівна, не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини та стягненні аліментів на утримання малолітнього сина у встановленому судом розмірі оскаржив його в апеляційному порядку.

Вказує, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не прийняв до уваги те, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, на підтвердження чого посилається на рішення Виконавчого комітету Виноградівської міської ради, яке долучене до матеріалів справи та на яке посилається позивач у справі, яким визначено місце проживання спільної дитини сторін з мамою, тобто позивачем.

Оскільки протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, то рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, а відтак в суду не було підстав для ухвалення рішення з цього питання. Апелянт вважає, що в даній частині позовних вимог слід відмовити.

Водночас ОСОБА_8 бажає, що його малолітній син періодично проживав з ним. Вважає, що це буде відповідає інтересам його малолітнього сина ОСОБА_4 .

Щодо рішення суду в частині визначення розміру аліментів на утримання малолітнього сина, вважає суму 4000,00 грн. щомісячно на утримання дитини необґрунтованою, такою, що не враховує реального матеріального положення відповідача та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань. Вважає, що при визначенні розміру аліментів судом не враховано вимоги ст. 182 СК України.

В апеляційній скарзі відповідач заперечує твердження позивачки про те, що ОСОБА_8 не надає та не надавав матеріальної допомоги, оскільки щомісячно добровільно надає кошти в сумі 3000,00 грн. на утримання сина. Факт отримання коштів позивачкою від відповідача було підтверджено в судовому засіданні у місцевому суді та наявними в матеріалах справи квитанціями.

Відповідач не відмовляється від утримання свого сина, однак, вважає необхідну, достатню для забезпечення потреб сина та таку, що він має можливість сплачувати суму аліментів в розмірі 3000,00грн.

Апелянт також заперечує задоволення позовної заяви в частині стягнення витрат на правничу допомогу. Вважає, що сума не є обґрунтованою, враховуючи те, що справа відноситься до категорії нескладних, а також наявність заяв сторони позивача про розгляд справи у їхній відсутності. Вказує, що представником відповідача в судовому засіданні було зазначено про те, що витрати на правничу допомогу є завищеними та необґрунтованими, однак суд не взяв це до уваги.

Відповідач просить рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2025р. по справі №299/4141/24 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та стягнення витрат на правничу допомогу, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_2 - частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 червня 2024 року і до досягнення ним повноліття.

В задоволені решти позовних вимог просить відмовити повністю.

Межі розгляду апеляційним судом та явка учасників справи

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Позивач, відповідач та його представник а також представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштових відправлень (а.с.203, 204) та довідками про доставку судових повісток до електронних кабінетів представника відповідача та третьої особи (а.с.200,201). Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Колегія суддів, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання, за участі представника позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника позивача, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07.04.2017 у відділі РАЦС міста Чеське-Будєйовіце між сторонами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) було укладено та зареєстровано шлюб. Номер облікового бланку О216570, що підтверджується оригіналом шлюбного листа та офіційним перекладом свідоцтва про шлюб (а.с. 16-18).

Під час перебування у шлюбі в них народилася дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26.08.2019, виданого відділом РАЦС міста Чеське Будєйовіце (а.с. 19, 20).

Відповідно до довідки №229 від 17.10.2023 вбачається, що ОСОБА_2 фактично проживає в АДРЕСА_1 , без реєстрації, разом із дочкою ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та сином ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с.30).

Відповідно до довідки ЗДО (ясла-садок) №9 Виноградівської міської ради Закарпатської області №01-10/213 від 06.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №9 Виноградівської міської ради з 26.10.2023 (а.с.31).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області №15 від 30.01.2024 про визначення місця проживання ОСОБА_4 , було вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.27).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органом опіки та піклування Виноградівської міської ради прийнято рішення про доцільність визначити місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.55).

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Щодо визначення місця проживання дитини.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову про визначення місця проживання дитини, оскільки рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради визначено місце проживання дитини ОСОБА_14 з матір`ю ОСОБА_15 , і відповідачем таке рішення не оскаржувалось. Син проживає з матір`ю і батько проти цього не заперечує.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі що переглядається, спір щодо місця проживання дитини ініційований матір`ю дитини ОСОБА_2 , з якою дитина фактично проживала і продовжує проживати.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача вказав, що саме через наявність спору щодо місця проживання дитини та намагань відповідача повернути сина на територію Чеської Республіки позивачка звернулась до органу опіки і піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради щодо визначення місце проживання дитини ОСОБА_14 з матір`ю, та в подальшому звернулась з даним позовом до суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у апеляційній скарзі ОСОБА_8 зазначає, що бажає, щоб його малолітній син періодично проживав з ним. Вважає, що це буде відповідає інтересам його малолітнього сина ОСОБА_4 .

Таким чином, встановлено, що між сторонами наявний спір про визначення місця проживання дитини, та не вбачає підстав для скасування рішення місцевого суду в цій частині.

Щодо стягнення аліментів

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України установлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Підстави визначення розміру аліментів у частинах від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України).

На момент пред`явлення позову, згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», було установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2563 гривні.

Вказаний прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2025 році не змінився.

23.08.2025 синові сторін виповнюється 6 років.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Суд встановив: ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.(а.с.20); дитина проживає разом з позивачкою ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні (а.с.30); у позивачки на утриманні є ще одна неповнолітня дитина (а.с.30); позивачка працює у Виноградівському районному суді Закарпатської області на посаді архіваріуса а також консультує ФОП щодо ведення бухгалтерського обліку (а.с.55 зворот, 75); сторонами не досягнуто згоди щодо сплати на користь позивачки аліментів на дитину.

Задовольняючи частково позов та визначаючи розмір аліментів в сумі 4000 грн. щомісячно, суд першої інстанції врахував рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей, особу відповідача ОСОБА_1 , який є працездатним та не надав суду доказів наявності інших утриманців, не надав доказів розміру отримуваних доходів та витрат, в той же час з серпня 2024 року по лютий 2025 року, згідно з поданих суду квитанцій, надсилав позивачці по 3000 грн., (а.с.131-134).

Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про стягнення з відповідача на користь матері ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн щомісячно.

Що стосується доводів скарги про судові витрати на професійну правничу допомогу, то колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно Угоди про надання правової допомоги, укладеної між адвокатом Свида О.Г. та ОСОБА_2 08.11.2024, гонорар адвоката складається в загальному із обсягів виконаної роботи і сторони домовились, що вартість робіт по даному договору складає 25000 грн. (а.с.33), які були сплачені позивачкою згідно з квитанцією №502958 від 08.11.2023 (а.с.34).

Стягуючи з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. суд першої інстанції врахував обсяг наданих послуг, відсутність розрахунку вартості наданих послуг адвоката, співмірність понесених позивачкою витрат на правову домовому із часом, витраченим на виконання відповідних робіт, і колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни рішення суду в цій частині.

Висновки апеляційного суду

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що, враховуючи вік, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, яка проживає з матір`ю, і платника аліментів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позову як в частині визначення місця проживання дитини, так і в частині вирішення позову про стягнення аліментів. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, рішення місцевого суду як в частині вирішення позовних вимог, так і в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2025 року.

Головуюча:

Судді: