Провадження № 22-з/811/167/25 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Марко О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 про розподіл судових витрат у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розповсюдження недостовірної інформації,

встановив:

У жовтні 2024 року фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив: визнати недостовірною оприлюднену ОСОБА_2 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати оприлюднену ним інформацію та стягнути з нього завдану моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2025 року провадження в даній справі закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд заявлених ним позовних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

18.03.2025 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив відшкодувати понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги в загальній сумі 12000 грн., стягнувши на його користь з ФОП ОСОБА_1 зазначену суму.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Ухвалу суду оскаржив позивач ФОП ОСОБА_1 , просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 червня 2025 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовлено.

23.06.2025 року до апеляційного суду надійшла заява ФОП ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Василишиним К.В., про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат, зокрема, про стягнення з відповідача ОСОБА_2 судового збору у розмірі 3028 грн., сплаченого позивачем за подання апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, ФОП ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, тому відповідно до вимог ст.ст.247 ч.2, 270 ч.4, 372 ч.2 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом у відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12.08.2025 року, є дата складення повного судового рішення - 18.08.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК України).

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Об`єкти справляння судового збору визначені статтею 3 Закону України «Про судовий збір», частиною другою якої визначено об`єкти, за які судовий збір не справляється.

Так, зокрема, відповідно до п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

Відтак, ураховуючи наведене й те, що по суті оскаржувана позивачем в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції є додатковим судовим рішенням, тому судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року не справляється.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» визначено порядок і підстави повернення судового збору.

Так, зокрема, пунктом 1 частини першої та частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір в розмірі переплаченої суми повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи наведені вище норми закону, й те, що позивачем помилково сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. за подання апеляційної скарги на вказане судове рішення, колегія суддів доходить висновку, що такий підлягає поверненню позивачу, шляхом постановлення ухвали про це.

У зв`язку з наведеним, визначених процесуальним законом підстав для здійснення розподілу судових витрат між сторонами за наслідками апеляційного розгляду справи немає, тому у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.141, 270, 389 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок та 2422 гривень 40 копійок, сплачений за подання апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року у справі №466/10937/24, відповідно до платіжних інструкцій №0.0..1 від 26 березня 2025 року та №0.0..1 від 03 квітня 2025 року, на рахунок UA0013954, отримувач: ГУК Львів/Личаківський р-н/22030101, код отримувача: 38008294, надавач платіжних послуг отримувача: Казначейство України, призначення платежу *;101; НОМЕР_1 ; 22030101; судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали складений 18 серпня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич