Справа № 274/899/24 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 68 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

19 серпня 2025 р. Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.,

суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

вирішуючи відповідно до вимог статті 359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 липня 2025 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, визнання майна особистою власністю подружжя, та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання квартири купленої за особисті кошти позивача, повернення боргу та визнання права власності

в с т а н о в и в:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 липня 2025 року у задоволенні клопотання третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі № 274/899/24 до розгляду цивільної справи № 274/6847/24, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 24 липня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала.

07 серпня 2025 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 24 липня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

Проте, за вказаною апеляційною скаргою не може бути порушено апеляційне провадження з наступних підстав.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Частиною першою статті 353 ЦПК України встановлений перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі.

Ухвала суду про відмову в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі не входить до переліку, передбаченого частиною першою статті 353 ЦПК України, а тому не підлягає оскарженню окремо від рішення у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні процесуального питання суд враховує останню правову позицію, що висловлена Верховним Судом.

Так, в постанові від 13 вересня 2020 року в справі №761/12961/13-ц Верховний Суд зазначає, що ухвала про відмову в зупиненні провадження у справі не входить до переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

У постанові від 29 травня 2019 року в справі №219/10010/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Означена мета є легітимною.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга підлягає поверненню з підстав, передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Керуючись ст. 353, п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 липня 2025 року - повернути особі, що її подала.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її постановлення.

Головуючий: Судді: