Справа №173/2741/24
Провадження №2-н/173/35/2025
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

21 серпня 2025 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, Кожевник О.А., розглянувши заяву Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (місце розташування: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2024 до Верхньодніпровського районного суду надійшла заява про видачу судового наказу Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 3 779,51 грн. та судові витрати.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді Бурхана С.М.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхана С.М. від 17.09.2024 у видачі судового наказу відмовлено в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрації значиться за іншою адресою.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року апеляційну скаргу Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задоволено, ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 скасовано та справу направлено до суду для продовження розгляду.

20.08.2025 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області справа повернулася з Дніпровського апеляційного суду.

Розглянувши подану Дніпропетровською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заяву про видачу судового наказу, суддя дійшла висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Підстави та порядок видачі судового наказу регламентовано положеннями Розділу ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Таким чином, наказне провадження - це спрощений вид цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи про стягнення з боржника грошових коштів і витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Спрощена правова процедура по видачі судового наказу обумовлена правовою природою вимог, що підлягають захисту шляхом видачі судового наказу.

В силу приписів пункту 3 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 3 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Тобто, у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Отже, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у цивільному судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, до заяви про видачу судового наказу заявником додано розрахунок боргу за адресою: АДРЕСА_2 , де боржником зазначено ОСОБА_2 та відповідно сума заборгованості інша, ніж та, яку просить стягнути заявник. Вказаний у копії реєстру особовий рахунок також належить ОСОБА_2 .

Таким чином, заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 3779 грн. 51 коп. за надані послуги ОСОБА_1 є непідтвердженою, оскільки з матеріалів заяви не вбачається наявності обставин надання послуг за спірним Договором саме вказаній особі, оскільки споживачем таких послух зазначено іншу особу.

Отже, надані заявником докази не можуть свідчити про безспірність заявлених заявником вимог про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 9, 10,13 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику застосування судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

При цьому, Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

З урахуванням зазначеного, приходжу до висновку, що у даному випадку заявником не виконано передбаченого ст. 12, 81 ЦПК України обов`язку з доведення належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами виникнення або порушення права грошової вимоги заявника боржником, за якою подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 12, 76-81, 160, 162, 165-167, 258, 260-261, 352-354 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Дніпропетровській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 у розмірі 3779 грн. 51 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 242 грн. 24 коп.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів, від дня складання повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.А. Кожевник