Дата документу 21.08.2025
Справа № 501/1782/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Чорноморськ Одеської області

Чорноморський міський суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг,

Вимоги позивача АТ КБ «ПриватБанк» : стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.10.2013 р. у розмірі 35050,91 грн., судові витрати у розмірі 2684,0 грн.,

Вимоги позивача ОСОБА_1 за зустрічним позовом: стягнути з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані з карткового рахунку кошти у сумі 13302,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги мотивує тим, що 08.10.2013 р. між ним та відповідачем укладений договір про надання банківських послуг за яким ОСОБА_1 наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві анкеті відповідач підтвердив, що підписана ним заява-анкета разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифів банку складає договір про надання банківських послуг. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшений до 26500,0 грн.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 30.01.2023 року, виникла заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 35050,91 грн., з яких: 27612,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 27612,66 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7438,25 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить суд задовольнити позов.

ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення суду (т.1 а.с.136-147) та зустрічній позовні заяві (т.2 а.с.11-20), зазначає, що в анкеті-заяві від 08.10.2023 р. відсутні умови щодо розміру та порядку сплати процентів, кредитного ліміту та/або суми кредиту, строку користування кредитом, страхових та комісійних платежів тощо. Жодних інших документів які б містили істоті умови кредитного договору він не підписував. Умов та Правил, тарифів тощо йому ніхто для ознайомлення не давав. Сайтом він користуватися не вміє. Картку він оформив на прохання свого колишнього роботодавця, який користується нею з 08.10.2013р. і до цього часу. За їхньою спільною домовленість це мав бути звичайний поточний картковий рахунок без будь-яких кредитів. Після початку воєнного стану ця особа виїхала за кордон, зв`язку з ним не має. За період з 12.03.2017 р по 01.02.2023р. ( в межах строку позовної давності за умов карантину та воєнного стану) АТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку , без будь-якого волевиявлення з його ( ОСОБА_1 ) боку списало на скою користь з його ( ОСОБА_2 ) рахунку грошові кошти в якості відсотків за користування кредитного ліміту 48353,01 грн., страхових платежів 6645,55 грн., щомісячної комісії 460,0 грн. та пені 50,0 грн..

А ні у позовній заяві, а ні у відзиві на заяву про перегляд заочного рішення суду АТ КБ «ПриватБанк» не робить жодних вказівок на те де саме стоїть його ( ОСОБА_2 ) підписи, які б підтверджували його згоду на укладення кредитного договору. Жодних документів з його ( ОСОБА_2 ) підписом, окрім Анкети-заяви від 08.10.2013р. АТ КБ «ПриватБанк» до матеріалів справне надав. Якщо взяти до уваги лише кошти списані АТ КБ «ПриватБанк» з його ( ОСОБА_2 ) рахунку в якості відсотків за користування кредитного ліміту, то різниця між загальною сумою позовних вимог 35050.91 грн. та безпідставно стягнутими АТ КЮБ «ПриватБанк» коштами 48353,01 грн. становить 13302.10 грн. (48353, 01-35050,91 грн.), які ОСОБА_2 просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк».

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» надав суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув та не повідомив про причини неявки.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

29.06.2023р. ухвалено заочне рішення у справі про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.10.2013р. у розмірі 35050,91 грн., судового збору у розмірі 2684,0 грн. (т.1 а.с.125-126).

29.02.2024р. постановлена ухвала про скасування заочного рішення суду від 29.06.2023р. (т.2 а.с.6-7).

08.04.2024р. постановлена ухвала про прийняття до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» (т.2 а.с.22).

13.05.2025р. постановлена ухвал про витребування доказів (т.2 а.с.33).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.10.2013р. підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк (т.1 а.с.25, т.2 а.с.107-121).

У заяві зазначено, що підписавши заяву, ОСОБА_1 ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжних карткам, розташованими на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

На підставі поданої заяви відповідачу ОСОБА_1 був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 , ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку він отримав та мобільний телефон номер який вказав ОСОБА_1 .

Згідно довідки (т.1 а.с.23), ОСОБА_1 було збільшено кредитиви ліміт до 26500.0 грн.

Згідно виписки за договором за період з 08.10.2013р. по 01.2.2023р. ОСОБА_1 користувався карткою № НОМЕР_2 , здійснював розрахунки у торгівельній мережі, знімав готівку у банкоматах, здійснював поповнення кредитного рахунку (т.1 а.с.189-235).

АТ КБ «ПриватБанк» надав суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем, яка станом на 30.01.2023 року складає 35 050,91 грн. та складається з наступного:- 27 612,666 грн. заборгованість за кредитом;- 0,00 грн. заборгованість за комісією;- 0,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;- 7438,25 грн. заборгованості за простроченими відсотками (т.1 а.с. 9-22).

За нормами частин першої-другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 та частиною першою статті 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Верховний суд України у постанові у справі №666/388/16-ц від 17.04.2019р. дійшов висновку, що посилання у касаційній скарзі на непідписання позичальником умов та правил надання банківських послуг та неознайомлення з їх змістом, не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин, оскільки з огляду на статтю 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору; а за обставин укладення між сторонами договору приєднання у момент підписання заяви-анкети відповідач мав право вимагати від банку надання умов та правил надання банківських послуг, або відмовитись від укладення кредитного договору у такій формі.

Підписанням анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» позичальник погоджується з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з цією заявою, зразками підписів складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору. Приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, що підтверджується наданим АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зібраними у справі доказами підтверджено укладення 08.10.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредитного договору підписанням заяви-анкети ОСОБА_2 приєднався до запропонованих банком умов та тарифів. Відповідно до укладеного договору отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, поповнював рахунок за договором у терміналі самообслуговування для погашення заборгованості.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 не надано, суд приходить до висновку що позовні вимоги обгрунтуовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст.80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.81ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 в обґрунтування як своїх заперечень проти позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» так і зустрічної позовної заяви, окрім самих заяви, доказів які б підтверджували його вимоги не надав, а тому зустрічна позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжного доручення №PROM3B9NRD від 13/04.2023 року (т. 1а.с. 65) позивачем було сплачено 2 684,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263 266 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»» заборгованість за кредитним договором б/н від 08.10.2013 року у розмірі 35 050,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»» судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.

ОСОБА_1 у задоволені зустрічної позовної заяви до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Суддя В.В.Смирнов