П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня2025року м. Київ

Справа № 757/7434/25-ц

Провадження№22-ц/824/8671/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторони:

заявник: ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8

розглянувши в порядку письмового провадженнями цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 про забезпечення позову до пред`явлення позову,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року на офіційну електронну адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 про забезпечення позову.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року позовну заяву заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 про забезпечення позову - повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , подали апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За правилами частини 2 статті 369 ЦПК України, апеляційній скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано

Встановлено, що улютому 2025 року на офіційну електронну адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 про забезпечення позову.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року позовну заяву заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 про забезпечення позову - повернуто особі, яка її подала.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не підписана особами, що її подали, а саме ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , тому дійшов висновку про повернення заяви на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитись в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.6 ст. 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до ч.8 ст.43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 06 серпня 2019 року у справі №2340/4648/18 та від 22 серпня 2019 року у справі №520/20958/18).

В апеляційній скарзі позивачі зазначають, що позовна заява подана за допомогою електронної пошти та була скріплена електронними цифровими підписами всіма позивачами.

Вказані доводи апеляційної скарги заслуговуютьна увагу, з огляду на наступне.

До апеляційної скарги, додано супровідний лист згідно якого на адресу Печерського районного суду надіслано два файли а саме Заява_Забезпечення_Дод_ЕЦП.zip та Копія_сторонам_ ЕЦП.zip.

Також, до апеляційної скарги було долучено докази який зміст було вкладено до Заява_Забезпечення_Дод_ЕЦП.zip, а саме з вказаного вбачається, що до заяви було долучено файли Заява.zip_Бабкина.ps7, Заява.zip_Маренкова.ps7, Заява.zip_Фельдман.ps7 Заява.zip_Фурса.ps7.

Вказані докази свідчать про те, що під час подачі заяви про забезпечення доказів було підписано всіма позивачами, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заяви.

Також вказане підтверджується і супровідним листом який наявний в матеріалах справи (а.с.1) згідно якого на адресу суду надійшли файли Заява_Забезпечення_Дод_ЕЦП.zip та Копія_сторонам_ ЕЦП.zip.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про здійснення судом першої інстанції відомостей про встановлення чи файли з назвою Заява.zip_Бабкина.ps7, Заява.zip_Маренкова.ps7, Заява.zip_Фельдман.ps7 Заява.zip_Фурса.ps7. є електронними підписами позивачів якими було підписано позовну заяву.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Як наголосив Верховний Суд в постанові від 5 серпня 2020 року у справі №177/1163/16-ц, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Апеляційний суд вважає, що повернення позовної заяви із підстав, наведених судом першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права позивача на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином вищенаведені обставини свідчать, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, про повернення заяви позивачу на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняттята може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна