Справа № 156/966/25
Провадження № 2/156/426/25
У Х В А Л А

12 серпня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарем судового засідання Степанець Т.В.,

розглянувши заяву представниці Фермерського господарства «ЛІДЕР ОРИЩІ» адвоката Гаврильчак- Кметь Карини Андріївни про забезпечення позову Фермерського господарства «ЛІДЕР ОРИЩІ» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «ГОЛАНД», треті особи, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державний реєстратор виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області Єдинак Олена Олександрівна, про визнання недійсними угод щодо дострокового розірвання (припинення) договорів оренди землі, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію припинення права оренди землі та визнання недійсними договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

До суду 11.08.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла позовна заява Фермерського господарства «ЛІДЕР ОРИЩІ» (представниця позивача адвокат Гаврильчак- Кметь К.А.) до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «ГОЛАНД», треті особи, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державний реєстратор виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області Єдинак О.О., про визнання недійсними угод щодо дострокового розірвання (припинення) договорів оренди землі, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію припинення права оренди землі та визнання недійсними договорів оренди землі.

Одночасно зі згаданою позовною заявою представниця позивача адвокат Гаврильчак Кметь К.А. подала до суду заяву про забезпечення позову. Адвокат вказує, що голова Фермерського господарства «ЛІДЕР-ОРИЩІ» Данилюк С.П. не уповноважував ОСОБА_1 на дострокове розірвання договорів оренди землі, укладених між Фермерським господарством «ЛІДЕР ОРИЩІ» та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , а також на укладення значущих правочинів від імені фермерського господарства. На думку представниці позивача, угоди про дострокове розірвання (припинення) згаданих договорів оренди землі підписані від імені господарства неуповноваженою особою, а тому мають бути визнані недійсними. Крім того, у зв`язку із незаконністю припинення дії первинних договорів оренди землі підлягають визнанню недійсними нові договори оренди земельних ділянок, укладені між Фермерським господарством «ГОЛАНД» та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .. Адвокат зауважує, що Фермерське господарство «ЛІДЕР ОРИЩІ» здійснювало засівання пшеницею спірних земельних ділянок. Тому у позивача виникло право на збір врожаю, поряд з цим, користувачем землі за договорами на сьогодні є Фермерське господарство «ГОЛАНД», тому це господарство має на меті зібрати врожай, котрий йому не належить. Представниця позивача вважає, що збір відповідачем врожаю на спірних земельних ділянках призведе до значних грошових втрат позивача, тому просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Фермерському господарству «ГОЛАНД» вчиняти дії щодо збирання врожаю та оброблення спірних земельних ділянок.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 12 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України заходами забезпечення позову є:

1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

3) заборона вчиняти певні дії;

4) встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

5) заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

6) зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

7) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупинення митного оформлення товарів чи предметів;

9) арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову може бути подана, зокрема, одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 153 ЦПК України), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (зі змінами) висловлені правові позиції, згідно з якими розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає необхідність зіставлення судом негативних наслідків від застосування заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою застосування заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд виходить із наявності спірних обставин, з якими пов`язується застосування відповідних заходів забезпечення позову та зв`язку між конкретними заходами забезпечення позову і предметом позову, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету позову.

Забезпечення позову має застосовуватися з урахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Варто зауважити, що в заяві про забезпечення позову представницею позивача не доведено, що права Фермерського господарства «ЛІДЕР ОРИЩІ» можуть бути порушені у разі невжиття пропонованих заходів забезпечення позову та що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не надано доказів реальності намірів відповідача умисно ухилитись від виконання рішення суду (у разі задоволення судом позову). Адже зі змісту наданої стороною позивача копії відомості про наявність земельних ділянок (станом на 12.06.2024) убачається, що в користуванні у Фермерського господарства «ЛІДЕР ОРИЩІ» у 2024 році перебували земельні ділянки з кадастровими номерами: :14:000:0042; :11:000:0068; :11:000:0007; :12:000:0042; :12:000:0056; на ділянках розміщені певні посіви сільськогосподарських культур у 2024 році (звіт Фермерського господарства «ЛІДЕР ОРИЩІ» про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2024 року). Проте 18.02.2025 між Фермерським господарством «ГОЛАНД» та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 були укладені нові договори оренди вказаних земельних ділянок, тому з більшою вірогідністю можна стверджувати, що посів сільськогосподарських культур 2025 року (якщо такі були посіяні на цих земельних ділянках) був здійснений уже відповідачем, а не позивачем. Стороною позивача не доведено того факту, що Фермерське господарство «ЛІДЕР-ОРИЩІ» здійснювало посіви сільськогосподарських культур на спірних земельних ділянках у 2025 році і що вирощений урожай є власністю саме позивача, а не іншої особи. За таких обставин заборона Фермерському господарству «ГОЛАНД» вчиняти дії щодо збирання врожаю та оброблення спірних земельних ділянок становитиме невиправдане втручання у право юридичної особи розпоряджатися власним майном (урожаєм 2025 року), що може призвести до незворотних наслідків.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача права в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

Керуючись ст. 12,13, 149,150, 152,153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представниці Фермерського господарства «ЛІДЕР ОРИЩІ» адвоката Гаврильчак- Кметь Карини Андріївни про забезпечення позову Фермерського господарства «ЛІДЕР ОРИЩІ» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «ГОЛАНД», треті особи, котрі не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державний реєстратор виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області Єдинак Олена Олександрівна, про визнання недійсними угод щодо дострокового розірвання (припинення) договорів оренди землі, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію припинення права оренди землі та визнання недійсними договорів оренди землі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя А.Є. Бєлоусов