Справа № 308/5132/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Вереш А.В.,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу, за позовною заявою адвоката Безуханич А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець Пивоваров Юрій Георгійович, приватний нотаріус Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Безуханич А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що 27.12.2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0.

20.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір №05/12 про відступлення прав вимоги.

09.03.2021р. приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, на підставі статті 262 Цивільного кодексу України, статей 34, 87-91 Закону України "Про нотаріат", глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 2 лютого 2012 року No296/5, та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинив виконавчий напис №3052.

Відповідно до вищенаведеного напису, пропонується стягнути з ОСОБА_1 за період з 24.02.2018 року по 24.02.2021 рік:

- Суму заборгованості у розмірі 88 883,34 (Вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 34 копійки), в тому числі:

- Прострочену заборгованість за сумою кредиту: 40 759,69 (Сорок тисяч сімсот п?ятдесят дев?ять гривень 69 копійок);

- Суму заборгованості за відсотками та комісіями: 37 147,98 (Тридцять сім тисяч сто сорок сім гривень 98 копійок);

- Суму заборгованості за нарахованими 3% річних: 3671,66 (Три тисячі шістсот сімдесят одна гривня 66 копійок);

- Інфляційні збитки за користування грошовими коштами: 7 304,01 (Сім тисяч триста чотири гривні 01 копійку)

- Плату за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом: 1 500,00 (Одна тисяча п?ятсот гривень 0 копійок).

Загальна сума, що підлягає стягненню - 90 383, 34 (Дев?яносто тисяч триста вісімдесят три гривні 34 копійки).

17.08.2021 року приватним виконавцем Пивоваровим Юрієм Георгійовичем відкрито виконавче провадження (ВП №66546282) про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 90 383,34 грн. на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

19.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір №19-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №19-01/23 від 19.01.2023 року, до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 27.12.2007 року.

18.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (далі по тексту - відповідач) було укладено договір №18-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-05/23 від 18.05.2023 року, до ТОВ «ДЕБТ ФОРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 27.12.2007 року.

30.04.2024 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про заміну вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні № 66546282 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. за № 3052 від 09.03.2021, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором 0 від 21.12.2007 року.

Про існування заборгованості та відкритого виконавчого провадження позивач дізнався випадково, коли у квітні 2024 року отримав ухвалу про заміну стягувача у виконавчому провадженні у додатку «ДІЯ».

Після цього, ОСОБА_1 звернувся до адвоката Безуханич А,В. за отриманням правової допомоги, і лише у січні 2025 року дізнався про існування виконавчого напису.

В ході проведення системного аналізу законодавства позивачем виявлено низку порушень, пов?язаних із вчиненням виконавчого напису приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., з огляду на які такий не підлягає виконанню.

Позивач зазначає, що Жодних договорів між ОСОБА_1 та ТОВ «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ» або ТОВ «ДЕБТ ФОРС» не укладалося. Позивачем не отримано жодноі? вимоги про усунення порушень, що об`єктивно позбавило позивача можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати своі? заперечення щодо неі?, або оспорити вимоги відповідачів. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачами щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису, подальшого відкриття виконавчого провадження та стягнення з позивача грошових коштів.

Також вказує, що приватний нотаріус Личук Т.В. при вчиненні виконавчого напису:

- не перевірив наявності самоі? заборгованості, та виніс виконавчий напис на підставі видуманих відомостеи? про заборгованість;

- не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом;

- порушив норми, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, при вчиненні даного напису;

- виніс виконавчий напис на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, тобто з посиланням на норми права, які не регулюють дані правовідносини;

- виконавчий напис вчинений на окремому листі, а не на оригіналі документу, що посвідчує заборгованість, та оригінал документу.

Отже, позивач вважає, що виконавчий напис виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. №3052 від 09.03.2021 року підлягає скасуванню оскільки:

1. ОСОБА_1 не був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, як це передбачено нормами цивільного законодавства;

2. Виконавчий напис виданий на підставі надуманих відомостей щодо наявності заборгованості;

3. Нотаріусом не було перевірено безпідставність боргу;

4. Нотаріусом було застосовано норми, які не регулюють дані відносини, зокрема п. 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172;

5. Виконавчий напис вчинений на окремому аркуші.

За таких обставин, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3052 від 09.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак його представник адвокат Ковалець М., подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності.

30.04.2025 року від представника ТОВ «ДЕБТ ФОРС» надійшов відзив у якому представник просив відмовити у задоволенні позову за викладеними в такому мотивами.

30.04.2025 року від представника ТОВ «ВЕРДИК КАПІТАЛ» надійшов відзив у якому представник просив відмовити у задоволенні позову за викладеними в такому мотивами.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.12.2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0.

20.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір №05/12 про відступлення прав вимоги.

09.03.2021р. приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., на підставі статті 262 Цивільного кодексу України, статей 34, 87-91 Закону України "Про нотаріат", глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 2 лютого 2012 року No296/5, та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинив виконавчий напис №3052.

Відповідно до вищенаведеного напису, пропонується стягнути з ОСОБА_1 за період з 24.02.2018 року по 24.02.2021 рік: суму заборгованості у розмірі 88 883,34 (Вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 34 копійки), в тому числі: - прострочену заборгованість за сумою кредиту: 40 759,69 (Сорок тисяч сімсот п?ятдесят дев?ять гривень 69 копійок); - суму заборгованості за відсотками та комісіями: 37 147,98 (Тридцять сім тисяч сто сорок сім гривень 98 копійок); - суму заборгованості за нарахованими 3% річних: 3671,66 (Три тисячі шістсот сімдесят одна гривня 66 копійок); - інфляційні збитки за користування грошовими коштами: 7 304,01 (Сім тисяч триста чотири гривні 01 копійку) - плату за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом: 1 500,00 (Одна тисяча п?ятсот гривень 0 копійок).

Загальна сума, що підлягає стягненню - 90 383, 34 (Дев`яносто тисяч триста вісімдесят три гривні 34 копійки).

17.08.2021 року приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. відкрито виконавче провадження (ВП №66546282) про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 90 383,34 грн. на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

19.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір №19-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №19-01/23 від 19.01.2023 року, до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 27.12.2007 року.

18.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (далі по тексту - відповідач) було укладено договір №18-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-05/23 від 18.05.2023 року, до ТОВ «ДЕБТ ФОРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 27.12.2007 року.

30.04.2024 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про заміну вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні № 66546282 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. за № 3052 від 09.03.2021, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором 0 від 21.12.2007 року.

Згідно ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05.07.2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заперечується факт наявної у нього заборгованості перед відповідачами, яка зазначена у оскаржуваному виконавчому написі.

Відповідачем суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача (що стосується основної суми боргу та відсотків). Не надано таких документів і третіми особами приватним виконавцем Пивоваров Ю.Г. та приватним нотаріусом Личук Т.В.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 з наявністю у нього заборгованості перед відповідачами не погоджується.

У виконавчому написі нотаріуса сума коштів, за рахунок яких запропоновано задовольнити вимоги стягувача, тобто розмір заборгованості, нарахований за межами визначеного сторонами строку дії кредитного договору, що вже само по собі не може свідчити про безспірність вказаної відповідачами заборгованості. Крім того, в суму заборгованості включено проценти та інші нарахування за межами дії договору.

Вказані обставини вцілому однозначно свідчать про те, що заборгованість ОСОБА_1 не є безспірною.

Проаналізувавши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду факт вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачами факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення позивача ОСОБА_1 щодо наявності безспірної заборгованості перед відповідачами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому виконавчий напис від 09.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за номером 3052, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованості за кредитним договором №0, у сумі 90 383, 34 грн. (дев`яносто тисяч триста вісімдесят три гривні 34 копійки), слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів ТОВ «Дебт Форс», ТОВ «Вердикт Капітал».

Керуючись ст.ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-281 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Виконавчий напис від 09.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за номером 3052, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №0, у сумі 90 383, 34 грн. (дев`яносто тисяч триста вісімдесят три гривні 34 копійки) визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 18.08.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк