Дата документу 19.08.2025 Справа № 333/846/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/846/19
Провадження №22-ц/807/1127/25
Головуючий в 1-й інстанції Ковальова Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Гончар М.С., Полякова О.З.,
секретарОстащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Нікітіної Тетяни Геннадіївни на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2025 року, постановлену у м. Запоріжжі (повний текст ухвали складений 03 березня 2025 року) у справі за скаргою Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки і піклування на постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року в провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки і піклування, на постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про закінчення виконавчого провадження. Скаргу мотивовано наступним. 05.06.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнято рішення у справі за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнення з матері аліментів на їх утримання. В рішенні суду зазначено, що аліменти стягуються на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дітьми. 30.08.2019 розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району N? 470р опікуном над малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено ОСОБА_6 . 30.03.2020 районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у зв`язку з призначенням опіки над дитиною. Заяву задоволено, змінено стягувача з КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко» на « ОСОБА_6 ». На виконанні у Комунарському відділі Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження N? АСВП: 62303566, відкрите 19.06.2020 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.02.2021 розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району N? 68р ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було звільнено від обов`язків опікуна дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено нового опікуна, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На даний час опікун, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з підопічною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 05.12.2024 до відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради звернулась ОСОБА_1 , опікун малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомила, що їй стало відомо про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв?язку зі смертю стягувача, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, діючи в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може погодитися з рішенням державного виконавця про завершення вказаного виконавчого провадження, адже ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має правонаступника в особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини стягнуті з матері до моменту досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, просять скасувати постанову державного виконавця Комунарського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (M. Одеса) про закінчення виконавчого провадження №АСВП: 62303566.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2025 року, у задоволенні скарги районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки і піклування, на постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про закінчення виконавчого провадження - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Нікітіної Тетяни Геннадіївни звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення вимог скарги.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_6 , через звільнення її від обов`язків опікуна, а не через її смерть. Відповідно до рішення суду, що перебувало на виконання аліменти стягнуті на користь особи, яка буде здійснювати функції опіки і орган виконавчої служби повинен був самостійно звернутися до суду для вирішення питання зміни стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у межах виконавчого провадження № 62303566 перебував виконавчий лист Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2020 року № 333/846/19 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.02.2021 розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району №68р ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було звільнено від обов`язків опікуна дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено нового опікуна, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постановою державного виконавця Копач Я.М. від 03.12.2024 року виконавче провадження № 62303566 з примусового виконання виконавчого листа від 20.05.2020 року № 333/846/19 закінчено у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_6 , яка померла згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 1498 від 27.05.2022, складеного Комунарським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжя ПСМУМЮ (м. Дніпро).

Як вбачається з постанови від 03.12.2024 року виконавче провадження № 62303566 з примусового виконання виконавчого листа від 20.05.2020 року № 333/846/19 закінчено у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_6 , новий опікун, ОСОБА_1 вчасно не звернулась до відділу виконавчої служби щодо подальшого виконання судового рішення та стягнення аліментів на її користь.

Отже, дії державного виконавця Копач Я.М. про закінчення виконавчого провадження вчинені відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця, права чи свободи заявника під час прийняття вказаного рішення жодним чином не порушувались, а отже доводи скарги є безпідставними та не відповідають зібраним по справі доказам.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що посилання заявника у скарзі на порушення державним виконавцем вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та дослідження матеріалів справи, прийняті державним виконавцем рішення винесено відповідно до закону, в межах його повноважень, а право заявника не було порушено.

Такий висновок не може бути визнаний законним і обґрунтованим, колегія суддів з ним не погодилась, враховуючи наступне.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150 СК України).

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

05.06.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнято рішення у справі за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнення з матері аліментів на їх утримання. В рішенні суду зазначено, що аліменти стягуються на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дітьми.

Відповідно до ч.1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч.2 ст. 247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.

26.02.2021 розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району №68р ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було звільнено від обов`язків опікуна дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено нового опікуна, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч.4 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Оскарження дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини безпосередньо стосується прав та інтересів, у даному випадку опікуна неповнолітньої дитини, між тим скаржником опікуна ОСОБА_1 до участі у справі залучено не було, судом першої інстанції цього також не зроблено при розгляді скарги, що безумовно є порушенням процесуального законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон України «Про виконавче провадження» та/або Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Положеннями частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Постановою державного виконавця Копач Я.М. від 03.12.2024 року виконавче провадження № 62303566 з примусового виконання виконавчого листа від 20.05.2020 року № 333/846/19 закінчено у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_6 , яка померла згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 1498 від 27.05.2022, складеного Комунарським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжя ПСМУМЮ (м. Дніпро).

Судом першої інстанції при розгляді скарги не було перевірено, чи не порушує прийнята постанова право неповнолітньої на стягнення аліментів, зважуючи на те, що відповідно до резолютивної частини рішення, яка підлягає примусовому виконанню аліменти стягнуті на користь особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування, і на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, такою особою була ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2025 року стягувача ОСОБА_6 замінено на ОСОБА_1 за правом стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 .

Зважуючи на зазначені порушення матеріального та процесуального законодавства, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При новому розгляді скарги до участі у справі необхідно залучити всіх осіб прав і інтересів яких стосується вирішення даного питання, з`ясувати чи перебуває наразі на виконанні рішення суду про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , чи призвело закінчення виконавчого провадження № 62303566 до порушення прав малолітньої на утримання, чи призведе задоволення скарги до відновлення можливих порушених прав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Нікітіної Тетяни Геннадіївни задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2025 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 21 серпня 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: М.С. Гончар

О.З. Поляков