РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2025 рокуСправа №451/817/25
Провадження № 2/451/303/25

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретар судового засідання Федорук І.Б.

з участю представника позивачів ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/817/25 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та співвідповідача ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування та встановлення фактів, що мають юридичне значення,

у с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції учасників процесу

19 травня 2025 року адвокат Фрей Андріан Васильович звернувся до суду, в інтересах позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування та встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що після смерті ОСОБА_6 її сини звернулися до Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Постановою Радехівської державної нотаріальної контори було - відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті гр. ОСОБА_6 , 1964 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, а також неможливо встановити родинні відносини між спадкодавцями, про що позивачам було надано вищезазначену Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки, позивачі не можуть реалізувати свої майнові права як спадкоємці у позасудовому порядку, у позивачів виникає необхідність звернутися з позовом до суду. У той же час наголошують, що реалізація спадкових прав спадкоємців може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, а саме на права та інтереси Відповідача - ОСОБА_5 (яка, як і матір Позивачів є онучкою ОСОБА_7 ), та на права та інтереси Відповідача - ОСОБА_4 (який був чоловіком ОСОБА_6 ) (а.с.3-18).

Заяви та клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

Своєю ухвалою від 26 травня 2025 року суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання (а.с.1-2).

Ухвалою підготовчого засідання від 17 червня 2025 року суд залучив до участі справі співвідповідача ОСОБА_5 (а.с.104-105).

Суд своєю ухвалою від 7 липня 2025 року закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.140-141).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 150).

Співвідповідач ОСОБА_5 подала заяву, у якій просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги визнає повністю та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення цього позову (а.с.136-138).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

Установлені судом фактичні обставини справи

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла Спадкодавець 1 - ОСОБА_7 , у віці 79 років, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №77 від 18 листопада 1998 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 18 листопада 1998 року у м. Радехів, відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.28).

Чоловік Спадкодавиці 1 - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 80 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис №25 від 11 березня 1994 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , що видане 11 березня 1994 року у м. Радехів, відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.29).

Чоловік помер раніше, ніж Спадкодавець 1, відтак до кола її спадкоємців не входить.

Після смерті спадкодавця 1 ОСОБА_7 , залишилося наступне спадкове майно: Житловий будинок (Будинковолодіння), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Радехівською державною нотаріальною конторою 01.08.1952, зареєстровано в реєстрі за №1822/52 і записано 22.03.1953 в реєстрову книгу за № 4, що видно з Довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» №3258 від 30.06.2020 (а.с.30).

Відповідно до довідки - характеристики №3259 від 30.06.2020, виданої КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» встановлено, що садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , має наступні характеристики: рік побудови 1950; клас будинку 6; кількість поверхів 1; висота приміщення першого поверху 2,50 м.; площа забудови 83,0 м. кв.; об`єм житлового будинку 213 м. куб.; загальна площа житлового будинку 72,9 м. кв.; житлова площа 41,6 м. кв.; кількість житлових кімнат 3; допоміжні приміщення: тамбур, кухня, кладова, коридор, веранда; матеріал стін дерево; загальний відсоток зносу 65%. Будинковолодіння складається: із житлового будинку позиція А1-1 загальною площею 72,9 м. кв. рік побудови 1950; сарай позиція В1; вбиральня позиція Д1; огорожа позиція №1; ворота позиція №2; колодязь позиція №3 (а.с.97-98).

Також в матеріалах справи наявний технічний паспорт старого зразка даної забудови від 08.03.1953 (а.с.31-35).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 01.08.1952, зареєстрованого в реєстрі за №1822/52, посвідченого у Державного нотаріуса у м. Радехів, ОСОБА_9 з однієї сторони Продавець та ОСОБА_7 з другої сторони Покупець уклали цей договір відповідно до якого Продавець продав, а Покупець купив на праві особистої власності будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_3 (а.с.36-38).

На підставі висновку про вартість об`єкта оцінки від 18.09.2023 - житлового будинку, загальною площею 72,9 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкта оцінки складає без ПДВ: 130 627, 00 грн (а.с.87).

Крім цього у Позивачів відсутній правовстановлюючий документ, а саме: реєстраційне посвідчення на право власності на житловий будинок від 22.03.1953, зареєстроване в реєстрову книгу за № 4. Відомості про втрату правовстановлюючого документа містяться також у газеті Народна справа № 30(1585) від 31.07.2009, а саме там розміщене оголошення про втрату реєстраційного посвідчення наступного змісту «вважати недійсним реєстраційне посвідчення на право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_7 » (а.с.39).

Відповідно до Довідки №365 від 24.08.2023, виданої Радехівською міською радою Львівської області, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті з нею в одному будинку були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.40).

Оскільки на момент смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з нею за однією адресою проживав її син ОСОБА_10 , він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (фактично прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР).

ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є матір`ю та сином.

Разом із тим, будь які підтверджуючі цей факт документи, такі як свідоцтво про народження ОСОБА_10 у Позивачів відсутні. Для отримання відомостей про народження ОСОБА_10 Позивачі зверталися до Відділу реєстрації актів цивільного стану.

Однак, посилаючись на Наказ Міністерства Юстиції України від 24.07.2008 № 1269/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 «Про затвердження Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян» у відділі ДРАЦС повідомили, що відповідно до п. 4.3. вказаного порядку» внесення відомостей до Реєстру, здійснюється з моменту впровадження Реєстру (у 2008 році): У першу чергу - актових записів про народження; у другу чергу - актових записів про шлюб та зміну імені; у третю чергу - актових записів про смерть; у четверту чергу - актових записів про розірвання шлюбу; у п`яту чергу - актових записів про усиновлення та встановлення батьківства. Унесення відомостей, необхідно здійснювати, починаючи з 1995 року, у зворотному хронологічному порядку, повертаючись у минуле до 1950 року включно. У шосту чергу - усіх інших актових записів цивільного стану в тому самому порядку, починаючи з 1996 року до моменту впровадження Реєстру. У сьому чергу - усіх інших актових записів цивільного стану в тому самому порядку, починаючи з 1949 року, у зворотному хронологічному порядку до 1945 року включно».

Оскільки ОСОБА_10 народився у 1949 році, дані про його народження у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні.

Факт родинних відносин між зазначеними особами простежується у відомостях з будинкової книги, для прописки громадян, що мешкають у будинку АДРЕСА_1 (а.с.41-53), зокрема відповідно до записів, які містяться на сторінці (умовно) 5 (п`ятій) цієї книги ОСОБА_10 з відміткою «СИН», 1948 року народження (а.с.46), був прописаний у цьому будинку разом із батьками - ОСОБА_7 , 1915 року народження, та ОСОБА_8 , 1914 року народження, в цій книзі також зазначені відомості про його свідоцтво про народження « НОМЕР_3 від 02.11.1955 р», яке втрачене.

Проаналізувавши інформацію зі штампів, які містяться у будинковій книзі, можна підсумувати, що ОСОБА_10 був прописаний у будинку 02.11.1955, виписаний 24.12.1998, знову прописаний у той же день 24.12.1998 та виписаний 31.05.2002 - вже після його смерті.

ОСОБА_10 фактично прийняв спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання з нею за однією адресою, він не звертався до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, що зокрема видно з витягу зі Спадкового реєстру №73443911 від 03.08.2023, виданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області (а.с.54). З витягу зокрема видно, що після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутня інформація у спадковому реєстрі за вказаними параметрами, що означає що жодні свідоцтва про право на спадщину не видавалися (спадщина не приймалася).

Отже, жоден зі спадкоємців ОСОБА_7 за прийняттям спадщини у вигляді спірного будинку не звернувся та будинок залишився зареєстрований на праві власності за Спадкодавцем 1 ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер син Спадкодавця 1 - ОСОБА_10 , у віці 54 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис №58 від 28 травня 2002 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 , видане 28 травня 2002 року у Радехівським відділом РАГС Львівської області (а.с.55).

Відповідно до довідки №291-к, виданої 08.04.2024 Центром надання адміністративних послуг Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області (а.с.56), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживав за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті з ним були зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Такі відомості також підтверджуються записами з будинкової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку АДРЕСА_1 (а.с.41-53), з якої видно, що на день смерті ОСОБА_10 з ним за однією адресою були зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_10 28.05.2002 спадкова справа не відкривалася, що підтверджує витяг із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74044024 від 21.09.2023 (а.с.57).

Отже, на день смерті Спадкодавця 2 - ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані - позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та матір позивачів - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Інших осіб зареєстровано не було.

Мати Позивачів ОСОБА_6 відповідно до ст. 531 ЦК УРСР належить до числа спадкоємців за законом як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

ОСОБА_6 на час смерті ОСОБА_10 проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою, починаючи з 1998 року, що прослідковується у відомостях з будинкової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку АДРЕСА_1 (а.с.41-53), а також у Довідці №291-к, виданої 08.04.2024 Центром надання адміністративних послуг Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області (а.с.56).

ОСОБА_6 до дня смерті ОСОБА_10 була не працездатною, доглядала малолітнього сина - ОСОБА_2 , 1997 року народження, якому на той час тільки виповнилося п`ять років. Разом вони проживали в одному будинку, на кошти, які отримував ОСОБА_10 (пенсію по інвалідності), оскільки так змушували обставини. Інших спадкоємців у ОСОБА_10 не було, він був одинокою людиною, інвалідом з дитинства, дружини та дітей не мав, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74044024 від 21.09.2023 (а.с.57).

Окрім документів, які свідчать про спільне місце проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_10 за однією адресою та перебування ОСОБА_6 на утриманні у ОСОБА_10 підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , не довіряти показам якого у суду немає підстав.

ОСОБА_6 , окрім того, що була утриманкою ОСОБА_10 - є його рідною племінницею, дочкою рідної сестри ОСОБА_10 - ОСОБА_12 , що видно із Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 від 20.02.1964 (а.с.60).

Однак відсутність свідоцтва про народження і ОСОБА_10 і ОСОБА_13 унеможливлюють встановлення факту родинних відносин між ними та між ними і їх матір`ю - ОСОБА_7 .

Свідоцтво про одруження ОСОБА_13 підтверджує її дошлюбне прізвище, яке збігається з прізвищем її матері ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_6 від 03.05.1959, виданого райбюро ЗАГС у м. Радехів вбачається, що ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) 3 травня 1959 року одружилася із ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ) про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за №18 від 3.05.1959. Прізвище чоловіка та дружини після одруження: « ОСОБА_15 » (а.с.58).

Окрім того, відповідно до відомостей з будинкової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку АДРЕСА_1 (а.с.41-53), видно, що ОСОБА_13 , 1941 року народження, була прописана у даному будинку в один день - 29.08.1959 разом із її батьками - ОСОБА_7 , 1915 року народження, та ОСОБА_8 , 1914 року народження.

ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_14 , про в книзі реєстрації смертей 17.03.2012 зроблено відповідний актовий запис №32, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_7 , виданим 17.03.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області (а.с.59).

Мати Позивачів ОСОБА_17 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 20.02.1964 зроблено відповідний запис №6, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 від 20.02.1964 (а.с.60). У відомостях про батьків зазначено: Мати - ОСОБА_18 , батько - ОСОБА_14 .

Як видно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 02.05.2024, 03.10.1981 Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області було складено актовий запис №32 про шлюб між ОСОБА_19 та ОСОБА_2 . Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_20 (а.с.61-62). У цьому витязі також містяться відомості про розірвання даного шлюбу 30.10.1987, Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівської області, про що складено актовий запис №87.

Згідно із Свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_9 від 30.10.1987, виданого у м. Радехів райвідділ ЗАГС Львівської області видно, що 30 жовтня 1987 року розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_21 , про що зроблено відповідний актовий запис №68. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище йому - ОСОБА_20 та їй - ОСОБА_20 (а.с.63).

26 січня 1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_21 зареєстрували шлюб про що зроблено відповідний актовий запис №02. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_22 , що підтверджує Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2 від 22 серпня 2023 року (а.с.64-65).

ОСОБА_6 є матір`ю Позивачів, що видно з таких документів.

Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_10 від 27.08.1982, виданого у м. Радехів райвідділ ЗАГС Львівської області видно, що ОСОБА_2 (надалі - Позивач 1) народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Радехові Радехівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №111 від 27.08.1982 року. У відомостях про батьків зазначено: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_21 (а.с.66).

На підставі Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_11 від 17.05.2000, виданого повторно у м. Радехів райвідділ реєстрації актів громадянського стану Львівської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Радехів, Радехівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №12 від 05.02.1997. У відомостях про батьків зазначено: батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_6 (а.с.67).

Тобто, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братами по мамі ОСОБА_23 .

ІНФОРМАЦІЯ_15 померла мати Позивачів Спадкодавець 3 - ОСОБА_6 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 09.11.2004 зроблено запис №95, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_12 , виданим Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області 09.11.2004 (а.с.68).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69208102 від 15.06.2022, виданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області (а.с.69) встановлено, що заведена спадкова справа №69377147, номер у нотаріуса 87/2022 місце заведення: Львівська область, Червоноградський район, Радехівська державна нотаріальна контора, дата заведення 15.06.2022. Спадкодавець: ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Після смерті Спадкодавця 3 - ОСОБА_6 спадщину фактично прийняли її сини ОСОБА_2 (Позивач 1) та ОСОБА_3 (Позивач 2), які окрім того, що є її спадкоємцями першої черги, також і проживали разом із матір`ю та були зареєстровані з нею на момент її смерті за однією адресою.

Так, після смерті ОСОБА_6 вони звернулися до Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №87/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (а.с.109-133).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеної Державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області Медведюк З.С. від 08.06.2023 за № 198/02-31 (а.с.70-74), - відмовлено гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті гр. ОСОБА_6 , 1964 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, а також неможливо встановити родинні відносини між спадкодавцями.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до вимог ст. 12, 229 ЦПК України ці докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачів права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Позиція суду

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка наведених сторонами аргументів

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, суд застосовує норми Цивільного кодексу України (ЦК України) та Цивільного кодексу Української РСР (ЦК УРСР).

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникало відповідно до норм ст. 529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Таким чином, на спадкові правовідносини після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_16 , та ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , поширюються норми ЦК УРСР, оскільки спадщина відкрилася до 1 січня 2004 року.

На підставі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

З огляду на ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17.

Отже, Спадкодавець 2 ОСОБА_10 прийняв спадщину після смерті Спадкодавця 1 ОСОБА_7 , вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майно, проте спадкових прав не оформив.

З огляду на ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать також непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

За змістом ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за. наявності інших спадкоємців і спору між ними».

У п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.63.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови / встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України не менше одного року.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Сулу від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право, чи їх представники.

Разом із цим, обставина, що ОСОБА_6 перебувала на утриманні ОСОБА_10 підтверджується показами свідка, який в судовому засіданні показав, що вона утримувала та забезпечувала позивача всім необхідним, тобто її допомога була основним і постійним джерелом засобів до його існування протягом року до дня її смерті. Факт, що ОСОБА_6 вступила в управління та володіння спадковим майном також знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

Відтак, на підставі ст. 531 ЦК УРСР, ст. 549 ЦК УРСР спадкоємцем за законом до майна померлого ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_17 , була ОСОБА_6 , оскільки вона перебувала на утриманні померлого більше ніж один рік до дня смерті та вступила в управління та володіння майном.

Крім того, позивачі довели належними та допустимими доказами факт, що Спадкодавець 2 ОСОБА_10 та Спадкодавець 1 ОСОБА_7 є відповідно сином та матір`ю.

Обставини щодо встановлення фактів не спростовані відповідачами та доведені позивачами у судовому засіданні. Отже, вимоги позивачів про встановлення таких юридичних фактів необхідно задовольнити.

Отже, Спадкодавець 3 ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті Спадкодавця 2 ОСОБА_10 , який прийняв спадщину після смерті Спадкодавця 1 ОСОБА_7 , вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майно.

На спадкові правовідносини після смерті Спадкодавця 3 ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , поширюються норми ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У розумінні ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийнята спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину за законом після смерті матері на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття постійно проживали разом із нею, та звернулися в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Як зазначив ВС КЦС у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, належним способом захисту, якщо вбачаються перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, є звернення сторони до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

За правилами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Враховуючи, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на спірний будинок в нотаріальній конторі не можуть, суд дійшов висновку, що позовні вимоги сторони позивача про встановлення фактів та про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такі потрібно задовольнити.

Щодо розподілу судових витрат

У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 76, 78, 80, 81, 82, 89, 141, 211, 229, 247, 258-259, 263-265, 315, 354 ЦПК України; ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1268, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України; ст. 524, 525, 526, 529, 531, 548, 549, 554 ЦК УРСР; суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Установити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_10 (свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_13 від 28.05.2002) та ОСОБА_7 (свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 від 18.11.1998) є відповідно сином та матір`ю.

Установити факт, що має юридичне значення, а саме, факт перебування ОСОБА_6 на утриманні ОСОБА_10 починаючи з 1998 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , право власності на 1/2 житлового будинку (Будинковолодіння), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Радехівською державною нотаріальною конторою 01.08.1952, зареєстровано в реєстрі за №1822/52 і записано 22.03.1953 в реєстрову книгу за №4.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , право власності на 1/2 житлового будинку (Будинковолодіння), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Радехівською державною нотаріальною конторою 01.08.1952, зареєстровано в реєстрі за №1822/52 і записано 22.03.1953 в реєстрову книгу за №4.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони та інші учасники у справі

Позивач 1: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_14 , адреса: АДРЕСА_4 .

Позивач 2: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_15 , адреса: АДРЕСА_5 .

Представник позивачів: адвокат Фрей Андріан Васильович, адреса: проспект Відродження, 14, місто Радехів, Шептицький район, Львівська область, 80200.

Відповідач 1: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_16 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач 2: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_17 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення виготовлено 21 серпня 2025 року.