УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2025 р. с-ще Тиврів 145/1194/25

2/145/876/2025

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Іванець В.Д., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 ТОВ "Факторинг Партнерс" звернулось до суду, через систему "Електронний суд", з заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами.

Відповідно до мотивувальної та прохальної частин позовної заяви позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованість за договорами у розмірі 124104,94 грн, а саме за: кредитним договором № 3972207 від 20.06.2021 укладеного між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , в розмірі 37727,96 грн, право вимоги за яким відповідно до укладеного 29.11.2021 договору факторингу № 29-11-102 перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал", в подальшому, відповідно до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 до ТОВ "Коллект Центр" та далі відповідно до договору факторингу № 18-02/2025 від 18.02.2025 до позивача ТОВ "Факторинг партнерс"; кредитним договором № 103950064 від 29.07.2021 укладеного між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , в розмірі 24832,26 грн, право вимоги за яким відповідно до укладеного 30.11.2021 договору факторингу № 30-11-65 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», в подальшому, відповідно до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект Центр» та далі відповідно до договору факторингу № 18-02/2025 від 18.02.2025 до позивача ТОВ "Факторинг партнерс"; кредитним договором № 677143 від 26.07.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , в розмірі 9775,39 грн, право вимоги за яким відповідно до укладеного 25.01.2022 договору факторингу №25/01/2022/1 перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал", в подальшому, відповідно договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект Центр» та далі відповідно до договору факторингу № 18-02/2025 від 18.02.2025 до позивача ТОВ "Факторинг партнерс"; договором позики № 3973795 від 21.12.2020 укладеного між ТОВ " 1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 , в розмірі 42803,33 грн право вимоги за яким відповідно до укладеного 10.01.2023 договору факторингу № 27/01/2022 перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал", в подальшому, відповідно до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 до ТОВ "Коллект Центр" та далі відповідно до договору факторингу № 10-01/2023 від 18.02.2025 до позивача ТОВ "Факторинг партнерс"; договором позики № 63 від 03.09.2021 укладеного між ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія" та ОСОБА_1 , в розмірі 8966,00 грн, право вимоги за яким відповідно до укладеного 18.12.2023 договору факторингу № 18/12-2023 перейшло до позивача ТОВ "Факторинг партнерс".

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне повернути їх позивачу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Суд враховує те, що кожна кредитна операція (операція позики) є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і під час його виконання, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори факторингу тощо).

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 910/11811/18, від 25.07.2019 у справі № 916/2733/18 та від 16.10.2020 у справі №910/7186/19.

У розумінні положень ч. 1 ст. 188 ЦПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами, не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Як убачається із позовної заяви, позивачем об`єднано в одному позові п`ять позовних вимог за п`ятьма різними кредитними договорами (договорами позики). Вимоги про стягнення заборгованості за кожним із кредитних договорів (договорів позики) у конкретно визначеному розмірі є самостійними вимогами, які не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, не співвідносяться між собою як основна та похідна вимога, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших, набуття права на ці вимоги обумовлено укладенням різних договорів факторингу.

Заявлені вимоги ґрунтуються на різних кредитних договорах (договорах позики), які є різними за предметом, обсягом зобов`язань та строками виконання, що потребуватиме від суду надання правової оцінки умовам кожного договору, обставин його укладення, виконання/невиконання сторонами умов кожного з них, правомірності нарахування заборгованості за ним, обставин переходу (набуття) права вимоги за кожним договором до позивача, вимагатиме дослідження кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що також суттєво ускладнить своєчасне вирішення спору в межах однієї справи у строк, визначений процесуальним законом.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що при поданні позову позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 4, ч. 6 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу). Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

За таких обставин дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, що відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України є підставою для повернення позовної заяви.

До матеріалів позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 2422,40 грн (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № від 27.06.2025), тобто за мінімальною ставкою, передбаченою Законом України "Про судовий збір" за подання до суду юридичною особою однієї позовної заяви майнового характеру.

При цьому суд зауважує, що об`єднання позивачем у позові декількох вимог майнового характеру, які не пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також не є основними та похідними, не повинно призводити до штучного зменшення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання такої позовної заяви (за кожною позовною вимогою).

Суд звертає увагу, що повернення позовної заяви з викладених мотивів не є обмеженням права на доступ до правосуддя, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185, 188, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Іванець В. Д.