Справа № 502/1667/25
УХВАЛА

27 серпня 2025 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 до Одеського національного морського університету

про

скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, скасування наказу про припинення суміщення посад, поновлення на посаді

та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 21.08.2025 р. до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Одеського національного морського університету та просив суд:

1/ скасувати наказ № 112 вк/о «Про оголошення догани» від 21.05.2025 р.;

2/ скасувати наказ № 114 вк/о «Про припинення суміщення посад» від 21.05.2025 р.;

3/ поновити позивача на посаді в.о. начальника відділу матеріально-технічного забезпечення Одеського національного морського університету;

4/ стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

25.08.2025 р. матеріали вказаної позовної заяви в порядку ст. 33 ЦПК України передані до провадження судді Кілійського районного суду Одеської області Масленикова О.А.

Ознайомившись зі змістом відповідної позовної заяви, проаналізувавши релевантні положення законодавства, суддя дійшов наступних висновків.

Як зазначено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», - суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

-в порушення п. 5 ч. 3 вказаної статті не викладено конкретні обставини та не зазначено докази щодо зайняття позивачем основної, а не суміщуваної посади у відповідному університеті, обставини щодо періоду роботи на суміщуваній посаді; - не зазначено докази щодо розміру заробітку позивача за суміщуваною посадою для розрахунку середнього заробітку.

Крім того, в порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, позивач звільнений від сплати судового збору в частині вимоги про поновлення на роботі.

Крім того, згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата та додаткова.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) вказала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України, мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору також і в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте, законом не передбачено звільнення від сплати судового збору за вимогами про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та скасування наказу про суміщення.

Верховний Суд України у справі № 6-1121цс16 (постанова від 30 листопада 2016 року) зазначив, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. З 01 вересня 2015 року ця категорія учасників справи, що користуються такими пільгами, звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Отже, починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях вимог: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» становить 1211,20 грн (3028 грн ? 0,4) .

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу за дві вимоги немайнового характеру належить сплатити 2422,40 грн судового збору.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не має перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В зв`язку з невідповідністю позову вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, за правилами ч. ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України даний позов слід залишити без руху з наданням позивачу строку для приведення позову у відповідність з зазначеними вимогами законодавства.

Керуючись ст. ст. 175, ч. ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського національного морського університету про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, скасування наказу про припинення суміщення посад, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати позивачу строк 7 днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі судді.

Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України згідно яких якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников