Справа № 149/1461/24
Провадження №2-п/149/6/25
Номер рядка звіту 40
"14" серпня 2025 р. м. Хмільник
Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., перевіривши виконання вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.07.2024 в справі № 149/1461/24 за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ - БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И Л А :
До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.07.2024 в справі № 149/1461/24 за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ - БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованост, в якій вона також просить поновити строки подання заяви, оскільки з матеріалами справи вона ознайомилась лише 07.08.2025.
Частиною 3 ст. 284 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
В своїй заяві про перегляд заочного прішення представник ОСОБА_1 - адвокат Лабік Г. І. зазначає, що ОСОБА_1 про наявність вказаного заочного рішення стало вдомо лише 01.08.2025 із застосунку "ДІЯ", однак будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин не надано.
З матеріалів справи вбачається, що копію заочного рішення суду було направлено судом за адресою ОСОБА_1 , зазначеною в позовній заяві та в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, копію якої долучено позивачем до позовної заяви, а поштове відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання. Будь-яких доказів на підтвердження того, що вказана адреса ОСОБА_1 не є релевантною, суду не надано. Така ж поштова адреса відповідача ОСОБА_1 зазначена у заяві про перегляд заочного рішення.
В розумінні вимог процесуального закону, зокрема приписів ч. 6 ст. 272 ЦПК України, вказане розцінюється як належне вручення відповідачу заочного судового рішення, з огляду на наступне.
Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA,
Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Також, ч. 1 ст. 127 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому під поважними причинами варто розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Відповідно до ч. 7 ст. 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання заяви пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення ЄСПЛ у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду формулює висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає недоведеною поважність причин пропуску строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, а тому заява про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає. У зв`язку з чим, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст.126,127, 284 ЦПК України , суддя, -
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.07.2024 в справі № 149/1461/24 за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ - БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19.08.2025.

Суддя Павлюк О. О.