У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 серпня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 подану в особі представника ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «РВС БАНК», треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення факту припинення іпотеки та скасування запису про заборону відчуження на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду через систему "Електронний суд" з позовною заявою до Акціонерного товариства «РВС БАНК», треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення факту припинення іпотеки та скасування запису про заборону відчуження на нерухоме майно.

У контексті права на справедливий суд, визначеного ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позовну заяву подано в електронній формі через систему "Електронний суд".

Відповідно до частин 5, 6, 7ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Також, за змістом чинного Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, визначений наступний порядок подання особами до суду електронних документів.

Так, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету (п. 29 розд. ІІІ зазначеного Положення).

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та оглянувши надіслані разом з нею сканкопії документів, суддя встановив, що всупереч вимог ст. 43 ЦПК України позивач не подав до суду докази надсилання ним листом з описом вкладення на поштову адресу інших учасників справи, а саме третьої особи ОСОБА_3 копії позовної заяви з додатками. Водночас докази надсилання заявником до електронного кабінету третій особі Ковач Ш.А (за наявності у них такого електронного сервісу) копії позовної заяви з додатками також відсутні.

З огляду на викладене, суд звертає увагу позивача, що приписами ст. 177 ЦПК України передбачено обовязок позивача додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У даному випадку суд позбавлений можливості направляти копії позовної заяви з додатками до відповідача, у зв`язку з тим, що позовна заява подана через систему «Електронний суд».

Таким чином, у даному випадку позивачу необхідно було додати до позовної заяви доказ надсилання всім учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який позивачу необхідно сплатити за подання позову до суду.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 гривень.

Варто також зазначити, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17.10.2014 року №10, судам надані роз`яснення: подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме:

-Встановити факт припинення іпотеки за договором іпотеки № 0601/0107/88-003-2-1 від 30.01.2007 року, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , як майновим поручителем ОСОБА_3 , що посвідчений Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу СЕЛЕХМАНОМ ОЛЕКСАНДРОМ АНАТОЛІЙОВИЧЕМ 30 січня 2007 року, реєстр. № 328;

-Скасувати запис про заборону на нерухоме майно відносно об`єкта обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 17572433, реєстраційний номер обтяження № 4421694, зареєстрований: 30.01.2007 реєстратором: Приватний нотаріус Селехман О.А. та запис про іпотеку, реєстраційний номер обтяження № 4421756, зареєстрований: 30.01.2007 реєстратором: Приватний нотаріус Селехман О.А.;

Кожна позовна вимога є окремим об`єктом справляння судового збору.

Тобто, при зверненні до суду позивач має сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру, (1211,20 грн.*2 =2422,40 грн.).

Водночас, оскільки позивач до суду звернувся через систему "Електронний суд", то судом застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Тобто, при зверненні до суду позивач має сплатити судовий збір в сумі 968,96 грн. за кожну позовну вимогу (968,96*2=1937,92).

Позивачем до позовної заяви додано, зокрема, квитанції №8084-0349-2551-0117 від 18.08.2025 року на суму 968,96 грн., №4948-8433-7790-3248 від 08.07.2025 року на суму 484,48 грн.згідно якої платником зазначено ОСОБА_3 , №5073-4378-7716-4322 від 08.07.2025 року на суму 484,48 грн., згідно якої платником зазначено ОСОБА_1 .

Згідно судової програми документообігу Д-3 встановлено, що позивач ОСОБА_1 зверталася з даною заявою про встановлення факту до Ужгородського міськрайонного суду. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/11314/25 від 12.08.2025 року у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подану в особі представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи Акціонерне товариство «РВС БАНК», приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення факту припинення іпотеки та скасування запису про заборону відчуження на нерухоме майно було відмовлено.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Позивач ОСОБА_1 з заявою про повернення судового збору, сплаченого за квитанціями №4948-8433-7790-3248 від 08.07.2025 року на суму 484,48 грн., №5073-4378-7716-4322 від 08.07.2025 року на суму 484,48 грн. до суду не зверталася.

Судовий збір сплачений за подання заяви по іншій справі та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу в порядку, установленому законом, не повертався.

Положеннями ч. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Суд зазначає, що повторно поданий той самий платіжний документ про сплату судового збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Таке законодавче визначення передбачає, що позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду (або повернув позовну заяву). Вказане не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за Законом № 3674 такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Вищезазначене правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18.

Таким чином, квитанції №4948-8433-7790-3248 від 08.07.2025 року на суму 484,48 грн., №5073-4378-7716-4322 від 08.07.2025 року на суму 484,48 грн. не можуть бути використані повторно ОСОБА_1 для підтвердження сплати судового збору при поданні іншої заяви.

Окрім того, слід зазначити, що позивачем ОСОБА_1 використовується квитанція №4948-8433-7790-3248 від 08.07.2025 року на суму 484,48 грн., платником згідно якої зазначено ОСОБА_3 , який у даній справі має статус третьої особи.

Отже, квитанції №4948-8433-7790-3248 від 08.07.2025 року на суму 484,48 грн., №5073-4378-7716-4322 від 08.07.2025 року на суму 484,48 грн. про сплату судового збору не можуть бути прийняті судом як належний документ про сплату судового збору за подання саме цієї позовної заяви.

За таких обставин, позивачу необхідно надати оригінали квитанцій про сплату судового збору, відповідно до ставок встановлених Законом України «Про судовий збір» і залежно від ціни позову..

Окрім того, належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам,не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові №10 від 17.10.2014№10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах".

Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина четверта статті 177 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 185 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 257 ЦПК).

Слід зазначити, що дотримання вимог ст. 175,177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду на предмет перевірки позову та долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження, призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, « .... де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. ст. 175,177ЦПК України та зазначених недоліків.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Слід зазначити, що дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду на предмет перевірки позову та долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження, призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, « .... де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу (заявнику) строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 175ЦПК України шляхом подання до суду доказу надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, зокрема третій особі, та долучення документів на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 цього Кодексу, не сплачено судовий збір, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні позовної заяви в новій редакції у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в ухвалі суду та в поданні до суду до суду доказу надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, зокрема третій особі, та долучення документів на підтвердження сплати судового збору.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст. 175, ст. 177, 185, ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 подану в особі представника ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «РВС БАНК», треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення факту припинення іпотеки та скасування запису про заборону відчуження на нерухоме майно- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, що не перевищує пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца