РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

за участю секретаря: Федорова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою в загальному провадженні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Херсонської міської ради (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, пр. Незалежності, 37) про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить: визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 листопада 2023 року складено актовий запис № 19299.

Позов мотивований таким.

Згідно повторного свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02.08.2024 року ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 10 листопада 2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис № 19299 та видано свідоцтво про смерть НОМЕР_3 .

З 23 березня 1973 року і на момент своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в будинку АДРЕСА_2 , у той час як з січня 2023 року фактично проживала у м. Києві разом з позивачем, оскільки проходила лікування від онкологічної хвороби.

Як зазначено у лікарському свідоцтві про смерть № 658 від 10 листопада 2023 року, ОСОБА_2 померла в стаціонарі Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 5».

Похованням померлої займався позивач та його дружина ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до складу якого увійшли 50/100 житлового будинку АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надана інформаційна довідка з державного реєстру речових прав.

Листом від 18.09.2024 року за № 357/01-16 приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу С.І. Кличановська повідомила позивача про неможливість оформлення ним прав на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно витягу із спадкового реєстру № 78400861 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заводилась.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_2 і інші спадкоємці, які могли б дати письмову згоду на подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини відсутні, - визначення додаткового строку на прийняття спадщини можливе лише в судовому порядку.

Поважність причин пропуску 6-ти місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивач обґрунтовує помилковим сприйняттям ним факту спільного проживання разом із матір`ю у м. Києві, як такого, що свідчив про фактичне прийняття ним спадщини, у сукупності з тими обставинами, що поїздка з міста Києва, де він постійно мешкає, до міста Херсона, який є місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , - внаслідок військової агресії рф, постійних обстрілів Херсона, ускладненням транспортного сполучення між містами, - не могла бути безпечною та передбачуваною у часі, через що позивач, враховуючи щільний графік своєї роботи, зміг звернутися до нотаріуса у м. Херсоні за оформленням спадщини після смерті матері лише під час своєї відпустки, яка йому була надана у вересні 2024 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2024 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Від Херсонської міської ради надійшли письмові пояснення/правова позиція, в яких відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на недоведеність позивачем існування об`єктивних перешкод та поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини. Вказано, що враховуючи докази надані Позивачем останнім місцем проживання спадкодавця є місто Київ (з 18.01.2023 року по 21.07.2023 року за адресою АДРЕСА_1 , а з 18 липня 2023 року і до моменту своєї смерті- в квартирі АДРЕСА_3 ), як адміністративно територіальна одиниця на території якої особа проживла строком понад шість місяців на рік. До того ж, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 658 від 10 листопада 2023 року, смерть спадкодавиці настала в стаціонарі Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 5». Отже враховуючи ст. 1221 ЦК України, ст.ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також позицію Верховного суду України (зокрема рішення по справі № 484/747/17 провадження № 61-44149св18 від 10.01.2019 року) вважаємо що останнім місцем проживання спадкодавиці є місто Київ, тому Позивач мав законне право, та відсутність перешкод, звернутись до нотаріуса міста Києва для відкриття спадщини у встановлений 6-ти місячник строк. Однак Позивачем не здійснено вказаних дій з метою реалізації свого права. Крім того, заяви подаються нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини (абз. 1 п. 21 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Від представника позивача в матеріали справи надійшли заперечення на письмові пояснення відповідача. В яких вказано таке. Позов ОСОБА_1 спрямовано на захист його права на прийняття спадщини, а не на її відкриття, бо спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася за фактом настання смерті (частина 1 статті 1220 ЦК України) та не потребує від Позивача додаткових дій. Заперечуючи проти задоволення позову ОСОБА_1 . Херсонська міська рада цитує висновки із постанов Верховного Суду, які приймалися 11 липня 2018 року (справі №381/4482/16-ц (провадження №61-12844св18) та 11 листопада 2020 року (справа № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), і в яких зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Тож, посилаючись на вказані висновки, а також на певні правові норми, що регулювали питання прийняття спадщини у період 2023 -2024 років, Херсонська міська рада вважає, що у Позивача не було поважних причин, які б унеможливлювали або суттєво ускладнювали подання ним заяви на прийняття спадщини після смерті своєї матері. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Перелік причин, які можуть бути визнані судом поважними для визначення спадкоємцю додаткового строку на прийняття спадщини, на законодавчому рівні не визначений. Тож, питання про поважність пропуску строку є оціночним.

Представник відповідача через електронний кабінет надав додаткові письмові пояснення. Зазначено, що не погоджується із запереченнями, які, на їх думку, ґрунтуються на невірному сприйнятті представником позивача правової позиції відповідача.

Представником позивача подано додаткові заперечення, де вказано про незгоду із думкою сторони відповідача. Звернуто увагу, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини на чотири місяці.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, вказаних в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в письмових поясненнях, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 , що вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (видане повторно).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 02.08.2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружнини « ОСОБА_7 ».

Наведене вказує на наявність родинних зав`язків позивача з померлою ОСОБА_8 , як сина та матері.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 10 листопада 2023 року складено актовий запис № 19299.

На момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в будинку АДРЕСА_2 , як вказано в листі № 357/01-16 від 18.09.2024 року.

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав № 395940782 ОСОБА_2 на праві власності належить 50/100 житлового будинку АДРЕСА_2 .

Позивач має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , що вбачається з довідки про внесення відомостей до ЄДДР.

Згідно довідки управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 01-05/6025 від 10.10.2024 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа по фактичному місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 з 18.01.2023 по 21.07.2023.

21.07.2023 ОСОБА_2 знята з обліку по причині «вибуття в інший район», відповідно до довідки управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 01.10.2024 року.

Згідно довідки управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 231 від 10.09.2024 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа по фактичному місцю проживання за адресою АДРЕСА_4 з 18.07.2023 по 09.11.2023.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 658 від 10 листопада 2023 року, ОСОБА_2 померла в стаціонарі Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 5».

З копій документів на поховання ОСОБА_2 вбачається, що похованням займався позивач та ОСОБА_3 , яка є дружиною позивача, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 .

Згідно довідки від 01.10.2024 року за вих. № 605/1/1.1.-07, виданої ТОВ «Інтеркабель Київ», ОСОБА_1 з 13.10.2020 року працює на вказаному підприємстві на посаді фінансового директора та здебільшого має ненормований робочий день. Згідно вказаної довідки за період з 13.10.2023 року по 12.10.2024 року позивачу, згідно наказу № 134-К від 12.09.2024 року, була надані відпустка тривалістю 7 календарних днів з 16.09.2024 по 22.09.2024.

Листом від 18.09.2024 року за № 357/01-16 приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу С.І. Кличановська повідомила позивача про неможливість оформлення ним прав на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно витягу із спадкового реєстру № 78400861 від 18.09.2024 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заводилась, що вказує на відсутність інших спадкоємців, які б звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є сином померлою ОСОБА_2 , тобто був обізнаний щодо наявності спадкового майна. Враховуючи, що позивач займався похованням померлої, то він був обізнаний щодо факту смерті ОСОБА_2 . Помилково сприймав факт спільного проживання разом із матір`ю, без реєстрації місця проживання, як факт прийняття ним спадщини, доказів іншого не надано.

Крім того, вважав, що заяву про прийняття спадщини необхідно подавати тільки в місті Херсоні, а це потребувало приїзду до міста, яке перебуває в зоні бойових дій.

Статтею 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Враховуючи, що абз. 1 п. 21 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким доповнено ЦК України щодо можливості подавати нотаріусу нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини, доведено до громадян України у спосіб, визначений законом, дає підстави зробити висновок, що позивач мав бути обізнаний щодо даного факту. Тому доводи сторони позивача в цій частині суд не бере до уваги.

Разом з тим, враховуючи, що в Україні введено воєнний стан, і розцінюючи цей факт, як обставину, яка ускладнює реалізацію прав певною мірою вчасно, графік роботи позивача, період його відпустки, в якій він звернувся до нотаріуса, строк пропуску для подання заяви про прийняття спадщини чотири місяці, що є незначним, то дані обставини суд вважає поважними причинами пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Щодо тверджень представника відповідача про відсутність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд зазначає, що лист від 18.09.2024 року за № 357/01-16 приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу С.І. Кличановської про неможливість оформлення прав на спадкове майно вказує на наявність перешкод у позивача для реалізації спадкових прав.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Наведене відповідає зобов`язанням держави щодо дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та правами особи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України ст. ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), додатковий строк тривалістю у три місяці з дати набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис № 19299, складений 10 листопада 2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб