Справа №204/3973/25
Провадження №2/204/2554/25
РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

секретар судового засідання Малкамова О.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складений Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, №611 від 22 червня 2010 року, серія НОМЕР_1 , в якому у графі «відомості про батька» вказати: батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 . З причин незалежних від позивача у свідоцтві про народження дитини відповідачем не було внесено відомості про позивача, як про батька, у той час як факт батьківства відповідачем раніше не заперечувався та більш того позивач ніколи не заперечував факт батьківства. Дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч.1 ст.135 СК України та по батькові вказано зі слів матері. Позивач зазначає, що наразі поведінка відповідача змінилася, вона почала його переконувати, що він не є біологічним батьком дитини, відмовляється від написання спільної заяви про визнання батьківства для того, щоб внести відомості про нього, як про батька до актового запису про народження їх сина. Однак позивач не має жодних сумнів щодо свого батьківства, вважає ОСОБА_4 своїм рідним сином, виховує та утримує його, дитина помітно схожа на позивача і між ними виникли теплі, довірливі стосунки.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. До початку судового засідання відповідач надала заяву про те, що позов не визнає, до судового засідання прибути не може через те, що проживає за кордоном.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання представник третьої особи ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи без присутності представника та ухвалення рішення, яке відповідає якнайкращим інтересам дитини.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача народився син ОСОБА_3 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.7-8).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги суд виходить з наступного.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За правилом статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 126 СК України).

Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно частини першої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі N 591/6441/14-ц (провадження N 61-6030св18) зазначено, що доказами у вказаній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства ("KALACHEVA v. RUSSIA" (Калачева проти Російської Федерації), N 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Слід зазначити, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21.

Однак позивачем клопотання про призначення у справі судовогенетичної експертизи не було заявлено та відповідного доказу разом з позовною заявою надано не було.

Відповідач факт батьківства позивача заперечує.

На підтвердження свого батьківства позивачем надано суду лише фотокартки, ксерокопії письмових заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та виписку про перекази коштів за період з 21 лютого 2020 року по 18 лютого 2025 року.

Однак ксерокопії заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які викладені у простій письмовій формі, не є допустимими доказами. Позивач своїми процесуальними правами розпорядився на власний розсуд та клопотання про допит вказаних осіб як свідків під час розгляду справи не заявив.

Самі по собі фотокартки та виписка про переказ коштів за період з 21 лютого 2020 року по 18 лютого 2020 року, у якій відсутні відомості щодо призначення платежу, за відсутності інших належних та допустимих доказів не є достатніми та належними доказами на підтвердження батьківства позивача.

Також позивачем не надано суду жодних доказів, які підтверджують перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах до народження дитини, як зазначено у позові.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визнання батьківства відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: орган опіки і піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Лесі Українки, буд. 65, ідентифікаційний код 44209446.

Повне рішення складено 22 серпня 2025 року.

Головуючий