Справа № 621/2166/25
Провадження № 2/621/1178/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 серпня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря Лацько А.В.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за відсутності учасників справи у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

09.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 з наступними вимогами: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розміри частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного, щомісячно починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.01.2017 сторони по справі зареєстрували шлюб.

В період перебування у шлюбі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . У свідоцтві про народження дитини, батьком зазначено - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 .

З жовтня 2022 року малолітній син проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 з жовтня 2022 року з дитиною не проживає, малолітній син перебуває на утриманні позивача.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 28.07.2023 шлюб між сторонами розірвано.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться станом здоров`я дитини і з жовтня місяця 2022 року перестала надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Враховуючи вищевикладене позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін на 30.07.2025.

30.07.2025 у зв`язку з неявкою відповідачки ОСОБА_2 , судове засідання відкладено до 19.08.2025.

19.08.2025 учасники справи, яки повідомлялись про дату час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не прибули.

Позивач ОСОБА_1 до канцелярії суду надав заяву відповідно до якої просить проводити розгляд справи справи за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась судом своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на її зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки ОСОБА_2 не повідомила, відзив на позов не надала, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно зі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 - батько, ОСОБА_4 - мати. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_1 від 02.02.2017 (а. с. 9).

Малолітня син - ОСОБА_5 проживає разом із позивачем по справі ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі № 621/2220/23 (провадження № 2/621/667/23) від 28.07.2023, яке набрало законної сили - шлюб між сторонами розірвано (а. с. 12 - 13 зворот).

З копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17.04.2022 № 6309- вбачається, що малолітній ОСОБА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10).

З акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 20.06.2025, складеного Виконкомом Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 мешкає позивач ОСОБА_1 . За вказаною адресою також проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), який перебуває на повному утриманні та матеріальному забезпеченні батька з жовтня 2022 року по теперішній час (а. с. 14 - 15 зворот).

З копії довідки директора КЗ "Зміївський ліцей № 1" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 24.06.2025 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учень 3-В. Батько дитини - ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню сина, бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини, адекватно реагує на зауваження, забезпечує потрібні умови навчання дитини. Мати, ОСОБА_2 , з сім`єю не проживає. Шкільним життям сина не цікавиться, не проявляє інтересу до його навчання. З класним керівником на зв`язок не виходила жодного разу, з жовтня 2022 року по теперішній час. На батьківських зборах не з`являлась, класні свята не проводила, екскурсії не організовувала (а. с. 16).

З копії довідки КНП "Зміївська ЦРЛ" № 313 від 30.06.2025 вбачається, що медична документація не містить інформації про осіб, які супроводжують пацієнтів під час прийому. Зі слів лікаря АЗПСМ селища Зідьки, з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги, впродовж 2022 - 2025 роки, під час візитів до лікаря, дитину супроводжував батько - ОСОБА_1 (а. с. 17).

Факт проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 разом із батьком та перебування дитини на утриманні батька підтверджено дослідженими під час судового розгляду доказами.

Вказані обставини відповідачкою не спорювались та не спростовані.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Позивачем надано докази того, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому зобов`язана утримувати сина до досягнення повноліття, однак, між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини.

Отже, встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні, відповідач має також виконувати обов`язки щодо утримання своєї дитини.

Підстав для звільнення відповідачки від обов`язку утримувати дитину, визначених статтею 188 Сімейного кодексу України не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, майновий стан сторін, що відповідачка ОСОБА_2 є особою працездатного віку, не надала суду доказів на наявність у неї на утриманні інших осіб, відомості про незадовільний стан її здоров`я відсутні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його задоволення в повному обсязі, що відповідає інтересам дитини, визначивши частку яка підлягає стягненню у розмірі 1/4, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а при зверненні до суду з позовом позивач в силу пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" був звільнений від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України належить стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись статтями 84, 180 - 184 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 12, 13, 81, 141, 247, 268, 280 - 289, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження, Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 345) у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів ( ОСОБА_2 ), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви 09.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути нею подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .

Головуючий: