ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10319/21

Провадження № 22-ц/820/1675/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: представника позивача, представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/10319/21 за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року в складі судді Чевилюк З.А., у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» до ОСОБА_1 , Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», треті особи Державний реєстратор комунального підприємства «Чемеровецьке бюро нерухомості», Євграфов Олександр Сергійович, ТОВ «Реалті-Офіс» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебувала справа № 686/10319/21 за позовом ОСББ «Подільський» до ОСОБА_1 та ЖБК «Подільський край», треті особи державний реєстратор КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» Євграфов О.С., ТОВ «Реалті Офіс» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 позов ОСББ «Подільський» залишено без розгляду на підставі заяві позивача, в задоволенні клопотання про повернення судового збору - відмовлено.

У травня 2025 року ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ткач Я.С. подали заяву про ухвалення додаткового рішення. Представник відповідача посилалася, що 30 березня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ткач Я.С. був укладений договір про надання правничої допомоги. 01 червня 2021 року між сторонами також був укладений Додаток № 1/10319 до договору про надання правничої допомоги від 30 березня 2020 року.

Також, 05 травня 2025 року між позивачем та адвокатом Ткач Я.С. був складений Акт № 1 приймання-передачі наданої правничої допомоги (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 30.03.2020 року та Додатку № 1/10319 від 01.06.2021 року. Пунктом 1 Акта визначено, що адвокатом надана правнича допомога позивачу у розмірі 50 000 грн. Пунктом 3 зазначеного Акта встановлено, що замовник підтверджує, що вказана у Звіті (що є додатком № 1 до даного Акта) правнича допомога, надана адвокатом у повному обсязі, належної якості, претензій та зауважень щодо об`єму та якості надання правничої допомоги замовник до адвоката не має. При цьому, у додатку № 1 до акта № 1 наводиться детальний розрахунок наданої правничої допомоги у межах справи № 686/10319/21.

Згідно із п. 6 Додатку № 1/10319 від 01.06.2021 року до Договору про надання правничої допомоги від 30.03.2020 року сторони погодили, що гонорар за надання правничої допомоги згідно із умовами п.п. 1, 2, 4 даного Додатку та Договору про надання правничої допомоги сплачується (підлягає сплаті) Замовником не пізніше, ніж через 180 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням (ухвалою, рішенням або постановою) у цивільній справі № 686/10319/21.

Таким чином, погоджений сторонами гонорар за надання адвокатом Ткач Я.С. професійної правничої допомоги ОСОБА_1 у розмірі 50 000 грн підлягає оплаті клієнтом не пізніше 180 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 686/10319/21 і при цьому, попередня оплата послуг адвоката договором не передбачена.

Представник відповідача посилається, що відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. При цьому, вказує, що позивачем при подачі заяви про залишення позову без розгляду вказано на підставу подачі такої заяви «втрата актуальності» для нього справи № 686/10319/21, тому є всі підстави для задоволенні поданої заяви та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн з позивача ОСББ «Подільський».

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року заяву задоволено частково, стягнуто з ОСББ «Подільський» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 48100 грн.

ОСББ «Подільський» подало апеляційну скаргу на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року вважає його незаконним та необґрунтованим, а висновки суду про задоволення поданої заяви помилковими. Так ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 позов ОСББ «Подільський» залишено без розгляду на підставі заяві позивача, оскільки рішення про задоволення позову або відмову у задоволенні позовних вимог судом не приймалося, то не могла бути застосована норма ст. 141 ЦПК України, натомість правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ч 5 ст 142 ЦПК України, якою визначено, що саме внаслідок необґрунтованих дій позивача може бути вирішено питання щодо компенсації здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, а в матеріалах справи відсутні будь які докази необґрунтованості дій позивача у даній справі, при цьому саме внаслідок дій зі сторони відповідача, що мало наслідком тривале зупинення розгляду справи, справу не вдалося розглянути у розумний строк і вона втратила свою актуальність для позивача, що призвело до подачі заяви про залишення позову без розгляду. У той же час, право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу, адже сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Крім того, вказує апелянт, що сума витрат на правничу допомогу є необґрунтованою і непропорційною, а представником відповідача не надано доказів, що зазначені витрати були понесені відповідачем, що свідчить про те що ОСОБА_1 фактичні витрати у сумі 48 100 грн не поніс. Також, просить врахувати апелянт, що ОСББ «Подільський» є неприбутковою організацією, а тому у них відсутнє джерело доходів для виплати коштів на виконання додаткового рішення.

Тому ОСББ «Подільський» просить скасувати додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а додаткове рішення суду першої інстанціїзміні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Так судом встановлено, що позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 та ЖБК «Подільський край», треті особи державний реєстратор КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» Євграфов О.С., ТОВ «Реалті Офіс» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності неа приміщення загального користування,загальною площею 15,7 кв.м., розташованого на 7 поверсі (1 під`їзд в будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та його запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі за даною заявою.

На підставі ордеру на надання правничої допомоги такі допомогу в суді першої інстанції відповідачу ОСОБА_1 надавала адвокат Ткач Я.С.

Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року позовну заяву ОСББ «Подільский» залишено без розгляду на підставі п,п. 1 і 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року за заявою позивача ухвалу суду від 13 вересня 2023 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСББ «Подільский» скасовано.

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України за заявою позивача позовну заяву ОСББ «Подільский» залишено без розгляду.

05.05.2025 року представник відповідача Чука В.І. подала суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній с праві в сумі 50000 грн.

16 травня 2025 року позивач подав суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Оскаржуваним додатковим рішенням від 16 травня 2025 року стягнуто з ОСББ «Подільський» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у даній с праві в сумі 48100 грн. .

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з явкою до суду (частина третя статті 133 ЦПК України).

В силу частин першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно зі ч. 5 статтею 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 листопада 2022 року (справа №295/2963/21), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Як вбачається з матеріалів справи позивач подав позов до ОСОБА_1 та ЖБК «Подільський край», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на приміщення загального користування,загальною площею 15,7 кв.м., розташованого на 7 поверсі (1 під`їзд) в будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та його запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно мотивуючи це тим, що колишній голова ОСББ протиправно, незаконно відчужив нерухоме майно загального користуванні всіх власників ОСББ.

В ході розгляду справи представник позивача неодноразово заявляв клопотання про виклик свідків, призначення експертизи та інші щодо витребовування і дослідження доказів, однак жодний з таких доказів судом фактично не досліджувався, експертиза хоча і була призначена судом, однак не була проведена, надані позивачем письмові документи, складались фактично з правостновлюючих документів та робочого проекту технічного обстеження будівлі. Судом так і не було встановлено неправомірності реєстрації за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта пояснив, що позивач просив залишити його позов без розгляду, оскільки дана справа втратила свою актуальність, однак чому справа втратила актуальність для позивача чітко та конкретно суду не обґрунтував.

При цьому рішення про державну реєстрацію права власності на приміщення загального користування,загальною площею 15,7 кв.м., розташованого на 7 поверсі (1 під`їзд в будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на даний час не скасовано та є чинним.

Крім того ухвалою суду від 13 вересня 2023 року позовну заяву ОСББ «Подільский» залишено без розгляду на підставі п,п. 1 і 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Однак позивач подав заяву про перегляд даної ухвали за нововиявленими обставинами, яка і була задоволена ухвалою суду від 02 лютого 2024 року.

Проте через короткий проміжок часу вже 30 квітня 2025 року позивач сам подав заяву про залишення позову без розгляду, але вже за його заявою підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Таким чином вказані дії позивача в своїй сукупності свідчать про необгрунтованість позову, не сприяння правильному та швидкому вирішенню спору, що вказує на необґрунтовані дії позивача в розумінні вимог ч. 5 статтею 142 ЦПК України, а відповідач має право на компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

З цих підстав доводи апеляційної скарги, що матеріалах справи відсутні будь які докази необґрунтованості дій позивача у даній справі, слід відхилити.

Однак, що стосується розміру, стягнутих на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів виходить хз наступного.

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу ч.ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права, ч. 5 ст. 142 ЦПК України та обставин даної справи дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц .

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ткач Я.С. був укладений договір про надання правничої допомоги у даній справі. 01 червня 2021 року між сторонами також був укладений Додаток № 1/10319 до договору про надання правничої допомоги від 30 березня 2020 року.

Також, 05 травня 2025 року між позивачем та адвокатом Ткач Я.С. був складений Акт № 1 приймання-передачі наданої правничої допомоги (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 30.03.2020 року та Додатку № 1/10319 від 01.06.2021 року. Пунктом 1 Акта визначено, що адвокатом надана правнича допомога позивачу у розмірі 50 000 грн. Згідно із п. 6 Додатку № 1/10319 від 01.06.2021 року до Договору про надання правничої допомоги від 30.03.2020 року сторони погодили, що гонорар за надання правничої допомоги згідно із умовами п.п. 1, 2, 4 даного Додатку та Договору про надання правничої допомоги сплачується (підлягає сплаті) Замовником не пізніше, ніж через 180 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням (ухвалою, рішенням або постановою) у цивільній справі № 686/10319/21.

Як вказано вище відповідач ОСОБА_1 відповідно ч. 5 статтею 142 ЦПК України має право на компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Тому висновок суду щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу є цілком законним, однак при визначенні розміру судових витрат на правову допомогу адвоката, суд першої інстанції не врахував відповідні обставини справи.

Так як вбачається з матеріалів справи у справі було проведено вісім судових засідань, в який приймала участь представник відповідача Чука В.І. відповідно тривалістю 2 години, 7 хвилин, 5 хвилин, 2 хвилини, 20 хвилин, 43 хвилини, 15 хвилин, 2 хвилини.

В ході розгляду справи представником відповідача було складено адвокатський запит та відзив на позовну заяву.

Також в ході підготовчого засідання представник відповідача заявляла клопотання про витребовування доказів, а в ході розгляду справи про залишення позову без розгляду, які були задоволені судом.

Після закінчення підготовчого засідання було заявлено клопотання про зупинення провадження в справі, яке фактично судом розглянуто не було, та представником відповідача було подано апеляційну та касаційну скарги на ухвали суду першої інстанції, однак в задоволення даних скарг судами апеляційної і касаційної інстанції було відмовлено.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що рішення по суті справи так і не було прийнято та не було встановлено під ставності чи безпідставності позовних вимог.

Таким чином колегія суддів, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, прийнятого у справі судового рішення у вигляді ухвали про залишення позову без розгляду кількості судових засідань, обґрунтованості та реальності понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих послуг, клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 48100 грн. не є співмірними.

При цьому колегія суддів вважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., що буде відповідати критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у суді.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі підлягала задоволенню частково, а оскаржуване додаткове рішення слід змінити і стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 10 000 грн витрат на правничу допомогу надану в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» задовольнити частково.

Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення наступній редакції.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова