Справа № 159/1707/25
Провадження № 2/163/287/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 10 325,55 гривень заборгованості за кредитним договором № 12972 від 31 січня 2024 року.

Вимоги обґрунтовано тим, що 31 січня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит №129727, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 6 945,00 гривень.

12 липня 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали договір факторингу №12072024 відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" відступило ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" право вимоги за договором № 129727 від 12 липня 2024 року. Згідно із договором відступлення прав вимоги борг відповідача перед новим кредитором становить 10 325,55, з яких: за тілом кредиту 6 065,70 грн, за відсотками 3 858,85 грн, комісією 401,00,00 грн. Цю заборгованість відповідач не погасив ні первісному, ні новому кредитору. З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 10 325,55 грн, а також суму судових витрат у справі.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 29 квітня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали відповідач отримав 15 травня 2025 року.

У строк, визначений судом в ухвалі від 29 квітня 2025 року відповідач відзиву на позов не подала.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 31.01.2024 ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" договір про споживчий кредит №129727, підписавши який відповідач підтвердив, що ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, ознайомився з умовами укладення договору, графіками платежів з повернення та сплати відсотків за користування кредитом, погоджується з викладеним та зобов`язується виконувати умови договору.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахувало ОСОБА_1 суму кредиту, з врахування списання комісії, в загальній сумі 5000,00 гривень, що підтверджується наданою АТ "Універсалбанк" на виконання ухвали суду випискою по картковому рахунку відповідача.

Право вимоги за цим договором про споживчий кредит №129727 перейшло до позивача на підставі договору факторингу №12072024 від 12.07.2024.

Відповідач у повному обсязі та належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Станом на 20 лютого 2025 року заборгованість відповідача становить 10325,55 грн, з яких 6065,70 гривень прострочена заборгованість по тілу, 3858,85 гривень прострочена заборгованість за нарахованими відсотками та 401,00 гривня комісії, що стверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №129727.

Заявлена у позові сума заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000,00 гривень та по відсотках в розмірі 4702,10 грн узгоджується з умовами кредитного договору та не виходить за його межі.

Разом із цим, судом встановлено невідповідність умовам договору заявленої суми заборгованості по комісії.

До стягнення позивач заявив заборгованість по комісії в загальній сумі 401,00 грн.

Така сума відповідає сумі заборгованості, зазначеній у сформованій ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДІПЛЮС" відомості про щоденні нарахування та погашення.

Разом з цим, п.2.5. договору про споживчий кредит №129727 від 31.01.2024 визначено, що комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 6945.00 грн, надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000.00 грн на рахунок позичальника; у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. (п.2.2.1)

Отже, з аналізу вищевказаних умов договору, заборгованість за комісією у відповідача відсутня, так як погашена за рахунок кредиту.

Посилання позивача на п.2.4 Договору, як на підставу нарахування заборгованості по комісії, до уваги не приймаються, оскільки спростовується дослідженням цього пункту, який не містить визначеної умови, за якою до позичальника застосовується знижений або стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав та мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та відсотків.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 96,12 % таких вимог.

До стягнення представник позивача також заявив 7 000,00 гривень витрат на професійну правову допомогу.

На підтвердження цих витрат до позову додано: договір про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року, укладений між адвокатом АБ "Тараненко та Партнери" та ТОВ «Фінансова Компанія "ЕЙС»; Додаткову угоду №2 від 04.02.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025, згідно якого АБ "Тараненко та Партнери" надало послуги, визначивши загальну ціну 7000 грн.

Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України.

Окрім положень цієї норми слід врахувати те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Крім цього суд враховує, що поданий в інтересах ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" позов для адвокатського бюро «Тараненко та партнери» є типовим, оскільки як свідчить загальнодоступний в мережі інтернет Єдиний державний реєстр судових рішень аналогічних по своїй суті позовів це адвокатське бюро в інтересах цього ж позивача подавало значну кількість.

Тому, враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, проте беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" 9 924 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 55 копійок заборгованості за договором про споживчий кредит №129727 від 31 січня 2024 року, яку становлять 6065,70 гривень кредитних коштів та 3858,85 гривні процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" 2 328 (дві тисячі триста двадцять вісім) гривень 41 копійку судового збору та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС"; місцезнаходження: Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, місто Київ; .

відповідач - ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий : суддя С.А.Шеремета