У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/727/25

2/609/430/2025

20 серпня 2025 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИЛА:

04 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 121841,44 грн, з них: - за кредитним договором №644529 від 27.06.2021 у розмірі 87371,03 грн.; - за договором позики №85602 від 30.09.2021 в розмірі 34470,41 грн, а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору 2422,40 грн та витрат на правову допомогу 25000 грн.

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Дослідивши матеріали позовної заяви, встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, а саме:

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, до позову додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № від 26.05.2025, з якої встановлено, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

У той же час, зі змісту позовної заяви та її вимог встановлено, що предметами спору у даній справі є два договори: 1) кредитний договір №85602 від 30.09.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», заборгованість за яким становить 34470,41 грн; 2) кредитний договір №644529 від 27.06.2021, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», заборгованість за яким становить 87371,03 грн.

Згідно з положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2011 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Верховний Суд у справі №909/243/18, акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, ВС зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Згідно з ч.1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, провадження № 12-231гс18).

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 15.02.2019 у справі №910/11811/18 зауважив, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення, тощо).

Отже, кожна із вимог про стягнення шкоди, заборгованості є самостійною вимогою.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позивачем сплачено судовий збір лише за однією вимогою, у той час як позов містить декілька самостійних вимог з різними предметами спору.

Вищевикладене є недоліками позовної заяви, які мають бути усунуті позивачем.

Копію згаданої вище ухвали про залишення позовної заяви без руху стороні позивача та представнику позивача доставлено до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» 06 серпня 2025 року, що підтверджується довідками про доставку електронного документу в електронний кабінет.

Позивачу було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Однак вказані недоліки не усунуті, ухвала судді Шумського районного суду Тернопільської області від 06.08.2025, якою позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, не виконана, у зв`язку з чим, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, необхідно вважати неподаною і повернути позивачу.

Також, суд роз`яснює позивачу про те, що відповідно до ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК