_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-др/947/87/25
27.08.2025 року Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
за участю секретаря Коростій М.В.
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 03 червня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволено.

09.07.2025 представник ТОВ «Коллект Центр» надала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, та просила стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 13000 гривень.

У відповідності до довідки Київського районного суду міста Одеси від 18.08.2025, суддя Київського районного суду міста Одеси Огренич І.В. з 07.07.2025 року по 15.08.2025 перебувала у щорічній основній відпустці.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно до ч.4 ст.270 ЦПК України заява розглядається без виклику сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Київського райсуду м.Одеси від 03 червня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» суму заборгованості за кредитним договором №014/0548/82/0110050 від 02.08.2018 в розмірі 38043,48 гривень, з яких: 12077,10 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням; 17095,47 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 7223,42 гривень заборгованість за відсотками згідно договору (з моменту відступлення по 03.03.2025), 1647,49 гривень - заборгованість за пенею та/або штрафами, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат було долучено: копію договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ "Коллект Центр" та АО "Лігал Ассістанс"; прайс-лист АО "Лігал Ассістанс"; заявку на надання юридичної допомоги №87 від 01.02.2025 по супроводу примусового стягнення з ОСОБА_1 ; витяг з Акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Коллект Центр" понесені судові витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 4000 грн..

Керуючись ст.220 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя І. В. Огренич