Справа № 526/2178/25
Провадження № 2/526/1270/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/2178/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

07 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою судді від 08 липня 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито.

Ухвалою суду від 06 серпня 2025 закрито підготовче провадження

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Середняки Гадяцького району Полтавської області, її матір`ю є ОСОБА_4 .

29 вересня 1999 року в м. Лубни ОСОБА_5 на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким належний їй жилий будинок з побудовами, розміщеного на приватизованій земельній ділянці та знаходиться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, село Середняки заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лубни ОСОБА_5 померла.

Згідно копії заяви від 24 вересня 2019 року, засвідченої приватним нотаріусом Ямпольською С.М., Сураєва В.П. у приватного нотаріуса склала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яку надіслала до Лубенської державної нотаріальної контори

З витягу зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не відкрита.

ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, що підтверджується довідкою МСЕК.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності із положеннями ст.1216 - 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, при цьому часом відкриття спадщини є день смерті цієї особи.

Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 - 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається особисто, при цьому така заява має бути подана протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.

Відтак, шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 становив з 30.07.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

За наведених обставин суд вважає, що в даному випадку необхідно застосувати принцип добросовісної необізнаності спадкоємця про ненадходження надісланої поштовим зв`язком до Лубенської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, що істотно утруднювала здійснення передбачених законом дій щодо прийняття спадщини, а тому така причина пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 є поважною.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки вона як необізнаний спадкоємець діяв добросовісно та з моменту отриманні інформації про ненадходження до нотаріуса заяви про прийняття спадщини звернулася до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Також суд вважає, що оскільки позивач є інвалідом 1 групи і відповідно п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою для цього позову, тому судові витрати покладаються на державу.

Керуючись ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 289 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

- позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лубни, Полтавської області протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце знаходження АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуюча: Л. В. Максименко