печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4790/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2025 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань Романенко Д.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу 757/4790/22-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грушицької Віталіни Віталіївни про визнання недійсними реєстраційних дій та визнання правочинів фіктивними,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа 757/5526/25-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грушицької Віталіни Віталіївни про визнання недійсними реєстраційних дій та визнання правочинів фіктивними.

13.09.2022 ухвалою суду зупинено провадження до оголошення рішення про демобілізацію ОСОБА_7 (первісний позивач) або до закінчення воєнного стану в Україні.

Листом від 18.06.2024, за підписом Начальника Управління правового забезпечення Служби безпеки України, який отримано судом 12.07.2024, повідомлено, що відповідно до пункту 68 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджено Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262/2007, ОСОБА_8 виключений зі списків особового складу Служби безпеки України, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 17.07.2024 провадження у справі було відновлено.

Ухвалою суду від 15.10.2024 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Катчик Юлії Анатоліївни (04070, м.Київ, вул.Іллінська, буд.8) витяг та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про видані свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна померлого ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та відомості про його спадкоємця (спадкоємців).

31.12.2024 до суду надійшов лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Катчик Юлії Анатоліївни, яким повідомлено, що станом на 13 грудня 2024 року спадкоємцями щодо спадкового майна померлого ОСОБА_7 , які прийняли спадщину є:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Прийняття відбулось на підставі частини 4 статті 1268 Цивільного кодексу України.

29.01.2025 ухвалою суду було залучено до участі у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 .

Так, позивачі та їх представники в підготовче судове засідання, призначене на 24.03.2025, 22.05.2025, 12.08.2025 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток, та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Фомін М.В. в судове засідання подав заяву про розгляд справи без фіксування технічними засоами, не заперечував щодо залишення позову без розгляду.

Представник відповідача Матюніна І.А. - адвокат в судове засідання подав заяву про розгляд справи без фіксування технічними засоами.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобами не здійснювалось.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із частиною першоюстатті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини п`ятоїстатті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

З врахуванням зазначених обставин справи, на позивачів окрім прав покладені обов`язки, а оскільки позивачі та їх представник не з`являються в судове засідання, не подають актуальних клопотань про розгляд справи за їх відсутності або ж не повідомляють причини поважності неявки в судове засідання, суд прийшов до висновку про залишення без розгляду позовної заяви.

Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачам було забезпечено достатньо можливостей для подання всіх необхідних документів, клопотань, які би забезпечили належне використання свої процесуальних прав та доведення своєї позиції щодо позовних вимог.

Також, варто зазначити, що судовою системою забезпечені можливості повідомлення суду про причини неявки в судові засідання, а саме електронною поштою, шляхом направлення документів поштовим зв`язком або ж особистою подачею через канцелярію суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачам неактуальна позовна заява, оскільки позивач з початку призначення до розгляду справи жодним чином не проявляє своєї зацікавленості в розгляді справи та доведення правомірності своїх позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грушицької Віталіни Віталіївни про визнання недійсними реєстраційних дій та визнання правочинів фіктивними,-залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА