Справа № 206/57/25
Провадження № 2/206/709/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого-судді Плінської А.В.,

при секретарі Білій О.А.,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів ,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Самарського районного суду міста Дніпра знаходиться вищевказана цивільна справа.

В судове засідання, призначене на 26 серпня 2025 року о 13.50 годині позивач та його представник втретє не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання. З заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не зверталися, подавши позов не цікавляться датою його розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно п.5, ч.1, ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначає ч.1; 3, ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі №1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії"визначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити без розгляду позов ОСОБА_1 , оскільки належним чином повідомлений позивач та його представник повторно не з`явилися в судове засідання, не повідомили про причини своєї неявки та не надали заяву про розгляд справи в їх відсутності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, п. 3 ч. 1 ст. 257, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя А.В. Плінська