ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29248/24

Провадження № 22-ц/820/1636/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

за участю: апелянтки ОСОБА_1 ,

представника апелянтки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/29248/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року, в складі судді Козак О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В жовтні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити ОСОБА_1 в користування ізольовану кімнату площею 11,3 кв.м. та лоджію площею 1,6 кв.м.; виділити ОСОБА_3 в користування кімнату площею 17,9 кв.м. з балконом площею 0,9 кв.м., кімнату площею 10,4 кв.м.; в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити коридор площею 11,4 кв.м., кладову площею 0,3 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м, ванну площею 2,8 кв.м., кухню площею 9,6 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 та їй на праві спільної часткової власності належить 7/24 частки квартири, 1/4 та 5/24 в 1/24 частки квартири належить ОСОБА_3 ; 1/4 частки квартири належить ОСОБА_5 . Згідно з технічним паспортом на квартиру: загальна площа квартири складає 67,5 кв.м., а житлова площа квартири складає 39,6 кв.м. та складається з трьох житлових кімнат площами - 6 -17,9 кв.м., 7-10,4 кв.м. та 8 -11,3 кв.м. Відповідно до договору дарування частки в праві власності на квартиру від 16 листопада 2024 року ОСОБА_5 відчужила 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 для ОСОБА_3 .

На даний час позивачка перебуває в неприязних відносинах із ОСОБА_3 , відповідачка не надає їй доступу до квартири та до кімнат, постійно створює конфлікти, намагається позбавити її права користування належним ОСОБА_1 майном, а відтак між ними виник та триває спір щодо користування їхньою спільною квартирою. У позивачки відсутній фізичний доступ до кімнат квартири, яка перебуває у спільній частковій власності через відсутність ключів, які знаходяться в ОСОБА_3 , що порушує її права як власника.

З огляду на неприязні стосунки, що склались між сторонами, врегулювання даного спору у позасудовому порядку є неможливим. Вона вважає, що встановлення порядку користування квартирою не порушить права іншого співвласника квартири.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2025 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року позов задоволено частково. Встановлено наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділено в користування ОСОБА_1 ізольовану житлову кімнату № НОМЕР_1 на плані технічного паспорта площею 10,4 кв.м. В загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено: коридор №1 на плані технічного паспорта площею 11,4кв.м., кладову №2 на плані технічного паспорта площею 0,3кв.м., вбиральню АДРЕСА_3 на плані технічного паспорта площею 9,6 кв.м. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20грн.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачка у квартирі фактично не проживає, однак просить виділити в її користування житлову кімнату площею 11,3 кв.м. з лоджією 1,6 кв.м., що в загальному розмірі є більшим, ніж розмір її частки у вказаній квартирі. Також, у вказаній кімнаті фактично проживає відповідачка, яка зробила в ній ремонт, а тому суд дійшов висновку про виділення у користування ОСОБА_1 житлової кімнати площею 10,4 кв.м.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, також судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що належна їй на праві власності 7/24 частки житлової площі квартири становить 11,55 кв.м., що відповідає площі кімнаті, зображеній на плані технічного паспорта №8 з розміром 11,3 кв.м. Зазначає, що нормами цивільного законодавства передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своїх сім`ї, інших осіб. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, визначальним є наявність у позивачки права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власністю.

Зазначає, що у позивачки відсутній доступ до кімнат квартири, яка перебуває у спільній частковій власності, через відсутність ключів, які знаходяться у ОСОБА_3 . На даний час ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , однак вказана квартира належить на праві особистої приватної власності її чоловіку ОСОБА_6 . Відтак, єдиним нерухомим майном ОСОБА_1 є квартира АДРЕСА_1 , тому вона має право на виділення їй в користування в спірній квартирі кімнати площею 11,3 кв.м. ОСОБА_1 як співвласниця спірної квартири має право на використання квартири відповідно до її частки у житловій площі.

Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд не взяв до уваги жодного доказу, який було надано позивачкою, та не надав правової оцінки таким доказам.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні апелянтка ОСОБА_1 та її представник адвокат Клюцук В.П. вимоги апеляційної скарги підтримали з підстав, наведених у ній.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 вважають, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування. Зазначають, що позивачка не проживає у спірній квартирі, а тому відсутні підстави для встановлення порядку користування квартирою. Також, ОСОБА_3 у квартирі було зроблено ремонт у кімнаті площею 10,4 кв.м. та 11,3 кв.м., а тому ОСОБА_1 не має право на користування кімнатою площею 11,3 кв.м. Вважають, що позивачка не довела, що вона позбавлена права користування квартирою.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в наступних частках власності, а саме: 7/24 частки квартири - ОСОБА_1 ; 1/4 та 5/24 частки квартири - ОСОБА_3 ; 1/4 частки квартири- ОСОБА_5 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №397467444 від 02 жовтня 2024 року.

Згідно з договором дарування від 16 листопада 2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області та зареєстрованим в реєстрі за №12155, ОСОБА_5 подарувала належну їй на праві власності 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .

Тому, ОСОБА_1 на праві власності належить 7/24 частки квартири, а ОСОБА_3 17/24 частки квартири по АДРЕСА_5 .

Відповідно до довідки №Т-03-28444 про зареєстрованих у житловому будинку осіб в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , який на дату ухвалення рішення судом першої інстанції у справі помер.

Згідно з технічним паспортом на квартиру її загальна площа складає 67,5 кв.м., житлова площа квартири складає 39,6 кв.м. та складається з трьох житлових кімнат площами: 17,9 кв.м., 10,4 кв.м. та 11,3 кв.м., а також коридора - площею 11,4 кв.м., кладової - площею 0,3 кв.м., вбиральні - площею 1,3 кв.м., ванної кімнати - площею 2,8 кв.м., кухні - площею 9,6 кв.м., балкона площею 0,9 кв.м., лоджії площею 1,6 кв.м.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Зазначена норма регулює саме порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності.

У постанові від 17 лютого 2016 року у справі №6-1500цс15 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №761/44705/19, від 12 серпня 2021 року у справі №644/5579/18, від 26 травня 2021 року у справі №750/11539/18.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що предметом позову є встановлення порядку користування квартирою між її співвласниками, а не поділ квартири в натурі.

В квартирі АДРЕСА_1 розмір частки позивачки ОСОБА_1 становить 7/24, що відповідає 11,55 кв.м. житлової площі квартири; розмір частки відповідачки ОСОБА_3 становить 17/24, що відповідає 28,05 кв.м. житлової площі квартири.

В спірній квартирі зареєстрована ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_5 .

З урахуванням кількості співвласників нерухомого майна, плану квартири, розміру житлової площі, а також неприязних відносин між сторонами у справі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність встановлення порядку користування спірною квартирою, виділивши в користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 11,3 кв.м. з лоджією 1,6 кв.м.; виділити в користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 17,9 кв.м. з балконом 0,9 кв.м., житлову кімнату площею 10,4 кв.м.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не змогли за взаємною згодою, добровільно вирішити питання користування спірною квартирою. За наявності конфліктної ситуації, яка унеможливила добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками вважає, що запропонований позивачкою варіант користування спірною квартирою враховує інтереси співвласників квартири. При цьому, виділена сторонам у користування житлова площа має незначне відхилення від належних їм ідеальних часток у праві власності, а приміщення загального користування залишені у спільному користуванні. Встановлюючи порядок користування квартирою у запропонований позивачем спосіб, апеляційний суд враховує баланс інтересів співвласників спірної квартири та осіб, які мають право користування квартирою. Рішення суду не порушує права членів сім`ї відповідачки, у користуванні їх спільним майном, а саме її дочки, оскільки вона не є співвласником майна.

При цьому, ОСОБА_3 , яка заперечувала проти встановлення запропонованого ОСОБА_1 порядку користування квартирою, не довела наявність підстав для виділення позивачці кімнати площею 10,4 кв.м.

Відповідачка ОСОБА_3 , заперечуючи проти позову, вказала, що позивачка має інше житло, а також у кімнатах площею 11,3 кв.м. та 10,4 кв.м. за кошти ОСОБА_3 було проведено ремонт. Разом з тим, відповідачка ОСОБА_3 вважає, що не може бути домовленостей між сторонами щодо користування позивачкою кімнатою площею 17,9 кв.м., в якій не завершено проведення ремонтних робіт, оскільки площа зазначеної кімнати перевищує частку ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на квартиру.

Тому, встановлення порядку користування квартирою з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників житлової площі, із урахуванням планування квартири, колегія суддів вважає оптимальним способом вирішення спору між співвласниками квартири. У даному випадку факт непроживання позивачки у квартирі не свідчить про відсутність спору між сторонами та не позбавляє позивачку права на встановлення порядку користування квартирою.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою ОСОБА_1 сплачено судовий збір на загальну суму 3028 грн (1211,20 грн за подання позовної заяви, 1816,80 грн за подання апеляційної скарги).

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 3026 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 11,3 кв.м. з лоджією 1,6 кв.м.; виділити в користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 17,9 кв.м. з балконом 0,9 кв.м., житлову кімнату площею 10,4 кв.м.

Залишити в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : коридор площею 11,4 кв.м., кладову площею 0,3кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., ванну площею 2,8 кв.м., кухню площею 9,6 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3028 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 серпня 2025 року.

Судді: Т. В. Спірідонова

Р. С. Гринчук

А. М. Костенко