Справа № 570/3897/25
Номер провадження 2/570/1900/2025
УХВАЛА

15 серпня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС Рівненської області Державної податкової служби України про звільнення майна з податкової застави, -

в с т а н о в и в:

До Рівненського районного суду Рівненської надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС Рівненської області Державної податкової служби України про звільнення майна з податкової застави.

Ознайомившись із позовною заявою, суд приходить до переконання про порушення позивачем правил підсудності та наявність підстав для передачі справи на розгляд до Радивилівського районного суду Рівненської області за підсудністю, враховуючи наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач при зверненні до суду з цим позовом, керувався правилом загальної територіальної підсудності, закріпленої нормою ст. 109 ЦПК України, згідно якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Суд звертає увагу, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон №2147-VIII), яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі -ЦПК України) викладено в новій редакції.

Загальне правило територіальної підсудності справ відповідно діючої редакції ЦПК України, регламентується в ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

1) припинити податкову заставу нерухомого майна будівлю закусочної загальною площею 78,7 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:003:0001, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 07.02.2023 за №49165976;

2) зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Рівненській області виключити з Акту опису від 17.12.2021 №242 нерухоме майно - будівлю закусочної загальною площею 78,7 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:003:0001, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області (Код ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

За правилом, встановленим ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності перешкоджають можливості застосування при пред`явленні позову норм інших видів підсудності, зокрема, загальної чи альтернативної. У разі конкуренції правил підсудності, повинні застосовуватися правила виключної підсудності. Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою підсудністю (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

Так, Верховною Радою України прийнято постанову від 17 липня 2020 року № 807-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів". З даного приводу Голова Ради суддів України підписав відповідний лист від 22.07.2020 року за № 9рс-466/20-вих., адресований головам місцевих та апеляційних загальних судів. У листі, зокрема зазначається, що суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Частиною першою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Місцезнаходження, територіальна юрисдикція і статус суду визначаються з урахуванням принципів територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Підставами для утворення чи ліквідації суду є зміна визначеної цим Законом системи судоустрою, необхідність забезпечення доступності правосуддя, оптимізації видатків державного бюджету або зміна адміністративно-територіального устрою.

Це дає підстави вважати, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

За змістом п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Оскільки с. Батьків знаходиться на території колишнього Радивилівського району Рівненської області, то на вказаний населений пункт поширюється територіальна юрисдикція Радивилівського районного суду Рівненської області.

Враховуючи, що предметом даного спору є скасування обтяження на майно, на яке поширюється правило про виключну підсудність, а саме: місцезнаходженням майна, що за адміністративно-територіальним поділом не відноситься до Рівненського районного суду Рінвенської області, суд вважає за необхідне передати справу на розгляд до Радивилівського районного суду Рівненської області за підсудністю.

Керуючись ст.ст.30, 31 ,353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС Рівненської області Державної податкової служби України про звільнення майна з податкової застави - за підсудністю на розгляд до Радивилівського районного суду Рівненської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гладишева Х.В.