УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 756/16381/16-ц

провадження № 61-10373ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленимиобставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересахнеповнолітнього ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, провизнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київськогоміського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересахнеповнолітнього ОСОБА_5 , про визнання недійсним звіту пронезалежну оцінку майна та застосування наслідків недійсності правочинів до договору купівлі-продажу квартири та відновлення становища, яке існувало до порушення права власності, шляхом скасування реєстраційних дій,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просив суд визнати відповідачів такими, щовтратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд: визнати недійсним звіт про незалежну оцінку майна від 01 грудня 2016 року, складений ТОВ «Міжрегіональна агенція незалежної оцінки»; застосувати наслідки недійсності правочинів від 02 грудня 2016 року та відновити становище, яке існувало до порушення його права власності, шляхом скасування реєстраційних дій на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 грудня 2016 року № 32682199, а також скасувати запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , поновивши запис про право власності на це майно за ОСОБА_3 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересахнеповнолітнього ОСОБА_5 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року залишено без змін.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив переглянути за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року.

З оскаржуваних в касаційному порядку судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що заяву ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 22липня 2024 року під час вивчення матеріалів кримінального провадження№ 0007481 від 20 червня 2017 року, що знаходитьсяу Шевченківському УП ГУНП в м. Києві, ним було з'ясовано, що в матеріалах провадження знаходиться реєстраційна справа№ 000 щодо перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка проводилась приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КовальчукомС. П., і раніше належала ОСОБА_3 .

Виїмка цих документів реєстраційної справи була проведена на підставі ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року, але з невідомих причин до суду документи не надійшли. Вивчення матеріалів реєстраційної справи № 000 свідчить, що в порушення норм діючого на той час законодавства (02 грудня 2016 року), нотаріусу, як реєстратору, не надавалися/відсутні докази отримання іпотекодавцем та боржником повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, відсутні докази проведення оцінки нерухомого майна - звіт про оцінку ринкової вартості майна (квартири АДРЕСА_1 ). До того ж у реєстраційній справі немає копії письмової вимоги про усунення порушень, датованої лютим 2016 року, а також копії рекомендованого повідомлення про вручення цієї вимоги іпотекодавцю 26 лютого 2016 року.

ОСОБА_1 вказував, що докази отримання 26 лютого 2016 року іпотекодавцем повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки банк мав подати саме державному реєстратору, а не безпосередньо до суду під час розгляду цієї справи, оскільки в межах цієї справи вирішується питання дотримання державним реєстратором процедури проведення реєстрації права власності.

Окрім того, вважав, що наданий реєстратору звіт про оцінку вартості майна від 01 грудня 2016 року є неякісним, непрофесійним та не був внесений до єдиної бази звітів про оцінку майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 липня 2025 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року.

11 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2025 року у вказаній справі.

Касаційну скаргу заявник обґрунтовує тим, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права.

Також ОСОБА_1 вказує, що примірник звіту про оцінку майна від 01 грудня 2016 року відсутній у матеріалах справи, предметом оцінки суду не був. Зазначає, що ним була надана суду для огляду та оцінки в судовому засіданні 14 листопада 2024 року копія звіту з матеріалів справи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. , проте суд, оглянувши його, не надав вказаному доказу жодної оцінки та не відобразив це у своєму рішенні.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ним заявлявся відвід судді-доповідачу, проте в рішенні суду апеляційної інстанції цим обставинам не було надано жодної оцінки. Також звертає увагу на те, що матеріали заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та повістки в судові засідання надсилались судами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на адреси, за якими останні не проживають.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта та п'ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно зазначив, що, звертаючись до суду з заявою про переглядсудового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилався на ті обставини, що вже були предметом судового розгляду, а будь-яких інших доводів, які могли б вплинути на скасування судомза нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року, заявник суду не навів.

Крім того, апеляційний суд в оскаржуваній постанові від 10 липня 2025 року звернув увагу на те, що неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов'язків, в тому числі неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи, не є нововиявленими обставинами, а тому не може тягнути за собою перегляд судового рішення із зазначених підстав. При цьому звіт про оцінку майна є доказом у справі, проте для суду не є обов'язковим і оцінюється у взаємозв'язку та у сукупності з іншими доказами.

Встановивши, що обставини, на які посилається заявник, вже були предметом судового розгляду та не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до незгоди заявника з висновками судів та відносяться до переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази. Крім того, аналогічним доводам заявника вже була надана належна оцінка судом апеляційної інстанції.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересахнеповнолітнього ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, провизнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересахнеповнолітнього ОСОБА_5 , про визнання недійсним звіту пронезалежну оцінку майна та застосування наслідків недійсності правочинів до договору купівлі-продажу квартири та відновлення становища, яке існувало до порушення права власності, шляхом скасування реєстраційних дій.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко