РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просила збільшити розмір стягнення аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 на її ім`я на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/2 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути понесені судові витрати у розмірі 1000 грн.

09.04.2025 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з звільненням з посади судді ОСОБА_4 , судді Грушковській Л.Ю. передана для розгляду вищевказана цивільна справа.

Позовні вимоги обґрунтувано тим, що 24.07.2018 Жмеринським міським відділом ДРАЦС між сторонами зареєстровано шлюб. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2021 шлюб розірвано. Під час перебування в шлюбі позивачка народила сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.08.2021 з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2021 та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матеріальний стан отримувача аліментів з моменту винесення рішення про стягнення аліментів змінився, оскільки спільний син сторін зріс та потребує додаткових коштів на утримання та забезпечення належного рівня його життя, на час винесення судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_5 було лише три роки. Витрати позивача на утримання дитини зросли, оскільки син як мінімум повинен мати одяг, гарне харчування, предмети гігієни, обігріте та належне житло та бути забезпечений можливістю відвідувати секції (гуртки) для розвитку власної особистості та своїх талантів.

Ухвалою від 21.04.2025 прийнято до провадження дану справу та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 20.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в поданому 26.04.2023 в провадження судді Верніка В.М. відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що вимоги щодо збільшення розміру аліментів є безпідставними та необгрунтованими, оскільки з нього стягуються аліменти на утримання сина відповідно до судового наказу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.08.2021 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2021 та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . По лютий відповідач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за період з вересня 2021 по січень 2023 з його доходу утримано аліменти в розмірі 104641,65 грн., найменша сума одномісячного платежу складала 2646,45 грн., а найбільша 22720 грн. Спільному сину сторін ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилось лише 5 років. Вважає, що на користь позивача стягуються аліменти у визначеному розмірі на одну дитину, враховуючи розмір доходу відповідача і розмір аліментів, який нараховується, тому такого розміру аліментів цілком достатньо для утримання сина, тим більше, що відповідач має забезпечувати половину таких витрат, а іншу половину повинна забезпечувати матір.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини його неявки суду невідомі. Будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11).

Згідно до копії судового наказу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.08.2021 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2021 та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Згідно постанови про відкриття провадження від 03.11.2021 відкрито провадження з виконання судового наказу №2-н/130/387/2021 виданий 28.08.2021 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідно до постанови від 19.11.2021 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідно до копії довідки А4796 від 04.04.2023 солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 13.03.2023 (а.с. 47) (довідка подана у провадження судді ОСОБА_4 разом з відзивом 26.04.2023).

Згідно довідки від 30.03.2023 №2265 грошове забезпечення ОСОБА_2 з вересня 2021 по січень 2023 складало 467668,94 грн. (а.с. 48) (довідка подана у провадження судді ОСОБА_4 разом з відзивом 26.04.2023).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин.

У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пред`являючи вимогу про зміну розміру стягнення аліментів, тобто збільшення розміру аліментів, позивачка ОСОБА_1 належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання малолітньої дитини та погіршення її матеріального стану.

В позовній заяві позивач не доводить обставин, які є підставою для зміни розміру аліментів, що були стягнуті за судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.08.2021 року. Натомість, в обґрунтування позовної заяви позивачка обмежилася загальними фразами щодо батьківського обов`язку утримувати дитину.

Крім того, позивачка не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших змін, які є підставою для зміни розміру аліментів. Більше того, матеріальних стан отримувача аліментів значно покращився з початку проходження відповідачем ОСОБА_2 військової служби, оскільки збільшився його дохід та відпоідно збільшився розмір стягуваних аліментів.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі вище викладеного, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя