Справа №639/7273/24
Провадження №2/639/289/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

представника позивача Коротенка О.І.,

представника відповідача Левченко С.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу № 639/7273/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 199 489,12 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 29.04.2024 о 16 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом КІА RIO, д.н.з. НОМЕР_1 , не впевнившись вбезпеці руху та рухаючись заднім ходом скоїла наїзд на припаркований автомобіль MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортним засобам спричинені механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 року у справі № 643/4794/24 встановлено вину ОСОБА_2 у зазначеному ДТП, притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладене на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Ця постанова набрала законної сили 22.07.2024. ОСОБА_1 є потерпілим у цьому адміністративному провадженні та є власником транспортного засобу MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 . Цивільна відповідальність ОСОБА_2 на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. 01.05.2024 ОСОБА_1 звернувся з заявою про відшкодування шкоди, завданої ДТП до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ). 06.05.2024 МТСБУ листом повідомила ОСОБА_3 про відмову у відшкодуванні шкоди (номер справи МТСБУ 102884). Як вбачається з отриманого від МТСБУ листа від 06.05.2024 підставою для відмови відшкодування шкоди є відсутність чинної на момент ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-страхової відповідальності, накладеного завдавачем шкоди ОСОБА_2 21.05.2024 позивачем за власною ініціативою укладено Договір про виконання про проведення оцінка вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі якого 28.05.2024 ТОВ «Клевер Експерт» обраховано вартість матеріального збитку у формі звіту.

За висновками Звіту від 28.05.2024 вартість матеріального збитку складає 67489,72 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 199489,12 грн. і є реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

11 листопада 2025 року від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 07.11.2024.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 січня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 639/7273/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2025 року клопотання представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження у справі №639/7273/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Повернуто при розгляді справи №639/7273/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до стадії підготовчого провадження. Призначено підготовче судове засідання.

11 лютого 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого повідомлено, що по справі №639/7273/24 має бути залучено в обов`язковому порядку належного відповідача- Моторно транспортне (страхове) бюро, на яке й покладається чинним законодавством відшкодування шкоди на підставі підп. 2а» п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вданому випадку, пред`явлення позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди може бути здійснено лише у разі перевищення міри відповідальності страховика-МТСБУ. Крім того зазначила, що Позивачем було заявлено позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в сумі 199 489, 12 грн., що було обраховано начебто на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №198/05-24 від 28.05.24. Вважає, що оцінювачем було неправильно проведено оцінку КТЗ згідно цього Звіту, невірно обраховано (значно завищено) оцінку майнової шкоди, проведено із порушенням вимогам відповідної експертизи, а тому цей звіт є неналежним доказом по цій справі та не може бути прийнятий судом.

Заперечувала щодо відшкодування судових витрат. Просила відмовити у позові.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 лютого 2025 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено. Витребувано докази.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 квітня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про заміну неналежного відповідача відмовлено.

Клопотання представника позивача про залучення співвідповідача задоволено

Залучено до участі у цивільній справі №639/7273/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якості співвідповідача - Моторно (транспортне) страхове бюро України.

02 травня 2025 року від представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого повідомлено, що в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 29.04.2024 за участю транспортного засобу транспортного засобу «КІА», державний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді. 06.05.2024 Моторне (транспортне) страхове бюро України відмовила у виплаті регламентної виплати на підставі пп. а п 41.1 ст. 41 та п. 1.7 ст. 1 Закону № 1961-IV. Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону № 1961-IV забезпечений транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. У МТСБУ ічнує обов`язок по відшкодуванню шкоди, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, в разі відсутності у винної особи договору обов`язкового страхування, тільки водію транспортного засобу, який є забезпеченим в розумінні п. 1.7 ст. 1 Закону, тобто має поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Встановлений законом порядок передбачає лише можливість відшкодування шкоди потерпілому в разі якщо винуватцем є особа, яка в силу положень ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнена від обов`язку обов`язкового страхування своєї цивільно-правової відповідальності. Заперечував щодо позовних вимог. Просив у позові відмовити.

19 травня 2025 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно яуої просив суд стягнути солідарно з Моторного (транспортного) страхового бюро України та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , суму в розмірі 160 000, 00 грн. - у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнути додатково з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , 39 489,12 грн. у рахунок відшкодування залишку шкоди, що перевищує граничний розмір відповідальності Моторного (транспортного) страхового бюро України; стягнути з ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , судові витрати в сумі 14 800,00 грн .

30 травня 2025 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 17 червня 2025 року в підготовчому судовому засіданні представник відповідача просила зняти з розгляду клопотання про призначення судово-авторознавчої експертизи.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 17 червня 2025 року

закрито підготовче провадження у цивільній справі № 639/7273/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання.

Представник позивача - адвокат Коротенко О.І., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 04.10.2024 № б/н, судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у рішені вище.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левченко С.М., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 31.01.2025 № 8, в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог до ОСОБА_2 , посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з?явився, про час та день судового засідання повідомлений належним чином, у позові просив відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез?явившогося відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що 29.04.2024 о 16 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 , в м. Харкові по проспекту Ювілейний біля буд. 51, керуючи транспортним засобом «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , не впевнилась в безпеці руху та рухаючись заднім ходом скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, чим порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України (т. 1 а.с. 22-23)

В подальшому було складено адміністративний протокол, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Зггідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 10 липня 2024 року по справі № 643/4794/24, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу (т. 1 а.с. 22-23).

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, настанні матеріальної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та настанням матеріальної шкоди позивача встановлені у судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ( т. 1 а.с.14).

Посвідченням серія НОМЕР_6 підтверджується, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій (т. 1 а.с.4).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність обох водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не була застрахована.

Як повідомив в судовому засіданні представник позивача, 01.05.2024 ОСОБА_1 звернувся з заявою про відшкодування шкоди, завданої ДТП до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ).

06.05.2024 МТСБУ листом повідомила ОСОБА_3 про відмову у відшкодуванні шкоди (номер справи МТСБУ 102884), оскільки по відношенню до пошкодженго ТЗ марки

«Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 на момент ДТП був відсутній договір зазначеного виду страхування, то такий транспортний засіб не відповідає вимогам пункту 1.7. ст. 1 Закону, і відповідно, МТСБУ не має повноважень відшкодовувати шкоду, заподіяну пошкодженням такого транспортного засобу (т. 1 а.с.6).

Як зазначено у листі МТСБУ, який надійшов на виконання ухвали суду про витребування доказів, оцінку для визначення матеріальноого збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , МТСБУ не проводило (т. 1 а.с. 194).

21.05.2024 позивачем за власною ініціативою укладено Договір про проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі якого 28.05.2024 ТОВ «Клевер Експерт» обраховано вартість матеріального збитку у формі звіту.

За висновками Звіту від 28.05.2024 вартість матеріального збитку автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 67 489,72 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 199 489,12 грн., ринкова вартість складає 1 171 443,96 грн. (т. 1 а.с. 8-20).

Так, позивач вважає, що вартість відновлювального ремонту у розмірі 199 489,12 грн. і є реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, у зв?язку з чим просив суд стягнути (з уточненням позовних вимог)солідарно з Моторного (транспортного) страхового бюро України та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , суму в розмірі 160 000, 00 грн. - у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнути додатково з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , 39 489,12 грн. у рахунок відшкодування залишку шкоди, що перевищує граничний розмір відповідальності Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Разом з цим, представник відповідача МТСБУ у відзиві на позовну заяву заперечував щодо стягнення з МТСБУ відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, оскільки встановлений законом порядок передбачає лише можливість відшкодування шкоди потерпілому в разі якщо винуватцем є особа, яка в силу положень ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнена від обов`язку обов`язкового страхування своєї цивільно-правової відповідальності. Крім того, зазначив, що за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не є забезпеченим та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-ГУ, далі - Закон № 1961-ГУ, що втратив чинність на підставі Закону № 3720-ІХ від 21.05.2024), але діяв на час виникнення спірних правовідносин, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння (підпункт а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У п. п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до статті 13.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Абзацом 2 п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ).

Згідно з підпунктом 39.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим законом.

Пунктом 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу;

в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи;

г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону;

ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;

д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України на підставі п. 13.1 ст. 13 Закону та прирівнюється до тих осіб, які застрахували свою цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи те, що позивачу завдано збитків пошкодженням його автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , транспортним засобом, власник якого не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, суд вважає, що позивач має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Так, представник позивача просив суд стягнути (з уточненням позовних вимог) солідарно з Моторного (транспортного) страхового бюро України та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , суму в розмірі 160 000, 00 грн. - у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнути додатково з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , 39 489,12 грн. у рахунок відшкодування залишку шкоди, що перевищує граничний розмір відповідальності Моторного (транспортного) страхового бюро України.

На підтвердження завданої матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригод позивачем в якості доказу надано Звіт щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 198/05-24 від 28.05.2024.

За висновками Звіту від 28.05.2024 вартість матеріального збитку автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 67 489,72 грн. (з урахуванням зносу, які несе власник КТЗ при його пошкодженні або розукомплектуванні), а вартість відновлювального ремонту складає 199 489,12 грн. (без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, ринкова вартість складає 1 171 443,96 грн. (до моменту ДТП) (т. 1 а.с. 8-20).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності що передбачено статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зазначена правова позиція закріплена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18, яка доповнена постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20.

У постанові Верховного Суду від 12 липня 2023 року справі № 591/1861/22 (провадження № 61-2507св23) зазначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Разом з цим, представник відпоідача Рябініної Т.О. в судовому засіданні заперечувала щодо Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №198/05-24 від 28.05.24, оскільки вважає, що оцінювачем було неправильно проведено оцінку КТЗ згідно цього Звіту , невірно обраховано (значно завищено) оцінку майнової шкоди, проведено із порушенням вимогам відповідної експертизи, а тому цей звіт є неналежним доказом по цій справі та не може бути прийнятий судом. Так, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Стосовно заперечень представника відповідача щодо недопустимості Звіту про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ №198/05-24 від 28.05.24, суд вважає такі заперечення безпідставними з наступних підстав. У частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно частини п`ятої статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Судом встановлено, що Звіт №198/05-24 від 28.05.24 складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», який має сертифікар оціночної діяльності №430/2023 від 19.07.2023, дійсний до 19.07.2023. Оцінювач ОСОБА_4 , який здійснював оцінку на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ №8135 від 27.07.2013, має кваліфікацію оцінювача у напрямку оцінки майна: «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» та спеціалізацію «Оцінка колісних транспортних засобів». Оцінювач отримав посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №0863-ПК від 30.11.2022 (т. 1 а.с.8-20). Крім того, суд зазначає, що Звіт містить повні та об`єктивні відомості про характер пошкоджень транспортного засобу та про розмір завданого збитку, не має будь-яких обмежень для використання у суді. Даний Звіт складений відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 144. При цьому, оцінювач несе відповідальність встановлену законом за складання неправдивого звіту. Вищевказаний Звіт було виконано до пред`явлення позову у цій справі, а не під час її розгляду, він не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюються. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.01.2023 № 522/2891/20. Посилання представника відповідача ОСОБА_5 на проведення оцінки щодо вартості маттеріального збитку КТЗ не відразу після ДТП, а через місяць після ДТП не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Так, на титульній сторінці Звіту про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ № 198/05-24 зазначено, що датою оцінки є 21 травня 2024 року (дата ДТП 29.04.2024 ). Положеннями Методики не встановлено обмежувального строку на проведення додаткової оцінки та складення звіту з ініціативи постраждалої особи. Крім того, стороною відповідача надані світлини з місця ДТП (з пошкодженнями автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 одразу після ДТП). ( т. 1 а.с. 171-181) В свою чергу, до Звіту долучені світлини автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 з тотожніми пошкодженнями. ( т.1 а.с.16-18) Таким чином, факт проведення оцінки та складення Звіту через місяць після ДТП жодним чином не впливає на достовірність висновків оцінювача, викладених у Звіті. Щодо посилань представника відповідача адвоката Левченко С.М. на те, що оціночна діяльність оцінювачем здійснюється в м. Києві, а згідно Звіту огляд автомобіля проводився в м. Суми, також не впливають на достовірність висновків оцінювача, оскільки м. Києв є юридичною адресою ТОВ «Клевер експерт». Отже, наданий позивачем Звіт про оцінку вартості матеріального збітку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 28.05.2024 №198/05-24 відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 144. Враховуючи те, що Звіт № 198/05-24 від 28.05.2024 , замовлений позивачем, було виконано оцінювачем, який має відповідну освіту, кваліфікацію та досвід роботи, а його висновки, викладені у Звіті про оцінку, узгоджуються із нормами чинного законодавства України у сфері оцінки майна, суд вважає даний доказ належним та допустимим. Керуючись ст. ст.77-80 ЦПК України, суд при вирішенні спору та визначення розміру завданого збитку, приймає до уваги саме Звіт № 198/05-24 від 28.05.2024 складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», який є належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження дійсної вартості розміру майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 . Як вже було зазначено у рішеніі вище згідно Звіту від 28.05.2024 вартість матеріального збитку завданого автомобілю «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 67 489,72 грн. (з урахуванням зносу, які несе власник КТЗ при його пошкодженні або розукомплектуванні), а вартість відновлювального ремонту складає 199489,12 грн. (без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, ринкова вартість складає 1 171 443,96 грн. (до моменту ДТП) (т. 1 а.с. 8-20). Разом з тим, як вбачається зі світлин, які були зроблені безпосередньо після скоєння ДТП, та світлин, які зроблені оцінювачем, автомобіль MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 мав незначні пошкодження переднього бамперу, які на думку суду можливо було усунути шляхом фарбування покриття (металу) кузова, а не проведення його капітапльного ремонту (заміни), як зазначено у звіті. Крім того, зі світлин вбачається, що номерний знак, який закріплений на передній частині автомобіля не має значних пошкоджень. Також при вирішення даного спору судом береться до уваги дата випуску пошкодженого автомобілю MERCEDES-BENZ, д.н. НОМЕР_2 - 2002 року випуску. В судовому засіданні предстваник позивача наголосив на тому, що вищзезазначений авомобіль відремонтований, при цьому будь-яких доказів на підтвердження суми витрачених коштів на проведення ремонтних робіт суду не надав. Відповідно до пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв*язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону №1961-IV). Відповідно до пункту 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює 0 для нових складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 5 років-для легкових КТЗ виробництва країн СНД, та 7 років-для інших легкових КТЗ. У пункті 7.39 Методики визначено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/4790/19, вказано, що: «у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 з урахуванням викладених норм зазначено, що якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, та за мінусом франшизи». У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц, провадження 61-1819св17, зазначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, суд апеляційної інстанції правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, суд, даючи оцінку вищезазначеним доказам, приходить до висновку, що в даному випадку стягнення з відповідачів на користь позивача майнової шкоди у розмірі відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу буде поліпшенням стану пошкодженої речі у порівнянні з тим, що існувала до ДТП. Між тим автомобіль MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 мав певний знос, у тому числі й його пошкоджені деталі, що підлягають заміні згідно ремонтної калькуляції до звіту, то заміна їх саме на нові буде поліпшенням стану вказаного автомобіля, тобто по суті необгрунтованим збагаченням його власниказа рахунок відповідача, що не передбачено законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суму майнового відшкодування позивачу необхідно вираховувати саме з вартості матеріального збитку. Отже, суд погоджується, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 67 489,72 грн. Доказів на спростування розміру матеріального збитку відповідачами не надано, правом на призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи відповідачі не скористались. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Як вже було встановлено судом, позивач має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок Моторного (транспортного) страхового бюро України. Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 (який був чинний на час ДТП), ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого потерпілого внаслідок ДТП, становив 160 000,00 грн. Судом встановлено, шо вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 67 489,72 грн., а отже ліміт відповідальності Моторного (транспортного) страхового бюро України покриває розмір матеріального збитку. На підстав викладеного, суд приходить до висновку, що саме з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача підлягає стягненню сума матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП у розмірі 67 489,72 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат по проведенню оцінки, складання висновку щодо вартості матеріального збитку № 198/05-24 у розмірі 4 800,00 грн., суд зазаначає наступне. Як вказує представник позивача за складання оцінювачем Баранковим В.О. Звіту № 198/05-24 щодо вартості матеріального збитку позивачем було сплачено 4 800,00 грн. На підтвердження вищезазначено надано скріншот з мобільного застосунку щодо проведення оплати з банківської карти, з якої вбачається сума 4 800,00, дата 21.05.2024, Баранков О.О. ( т. 1 а.с. 21). Разом з цим з зазначеного скріншоту не вбачається ПІБ платника, призначення платежу, тощо. Отже, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердженні оплати ОСОБА_1 послуг щодо складання Звіту, суду надано не було, а отже, суд приходить до висновку, що не підлягаєють стягненню витрати по оплаті послуг за проведення оцінки. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи все вищенаведене, оцінивши повно та всебічно наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ОСОБА_1 , під час розгляду справи представляв адвокат Коротенко О.І. на підставі ордеру № б/н від 04.10.2024 року (а.с.45). На підтвердження надання правової допомоги позивачу надано протокол погодження договірної ціни до Договору про надання правової допомоги від 04.10.2024 (т. 1 а.с.24) Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. В свою чергу, представником позивача не було надано відповідних доказів, а саме договору про надання правової допомоги від 04.10.2024, детального опису робіт (наданих послуг), а також акту виконаних адвокатом робіт, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги Отже, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено частково до відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, отже у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 199 489,12 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 67 489,72 грн. = 33,8 %; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 1 994,90 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 33,8 %= 674,28 грн. На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133,141, 264, 265, 274 ЦПК України, ст.ст. 22, 979, 990, 993, 988, 1187, 1188, 1199 ЦК України, ст. ст. 6, 12, 22, 25, 26, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 67 489,72 грн. (шістдесят сім тисяч чотириста вісімдесят дев?ять гривень 72 копійки).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 674,28 грн. (шістсот сімдесят чотири гривні 28 копійок).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.08.2025

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, Код , місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8

Суддя В. В. Труханович