Провадження 2/193/363/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 серпня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участі секретаря судового засідання (помічника судді) Хабібуліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО РІЧ», про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку та виділення в натурі у власність частини цієї земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

27.05.2025 представник позивача Мудрачено В.М. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_2 з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 в обґрунтування якого вказав, що позивачу належить частини земельної ділянки, загальною площею 8,3108 га, за кадастровим № 12:252:833:00:02:042:0008, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вакулівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області.

Власником решти частини цієї земельної ділянки, є відповідач ОСОБА_3 .

На теперішній час ця земельна ділянка продовжує перебувати в оренді третьої особи у справі ТОВ «АГРО РІЧ».

19.02.2025 позивач звернувся до відповідача ОСОБА_3 з письмовою пропозицією укласти у нотаріуса договір про розподіл часток цієї земельної ділянки у натурі, але відповідач проігнорував його відповідне звернення і взагалі відмовився отримувати цей лист від листоноші.

Посилаючись на те, що позивач бажає самостійно розпоряджатися належною йому частиною земельної ділянки, але відповідач, якому теж належить на праві спільної часткової власності спірна земельна ділянка, відмовляється від реального розподілу часток та виділення їх у натурі, представник позивача просив ухвалити судове рішення про припинення права спільної часткової власності сторін на цю земельну ділянку та виділити в натурі у власність позивача належні йому частини цієї земельної ділянки. Крім того, просив суд також стягнути з відповідача всі понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору у сумі 2422,40 грн та на оплату висновку спеціаліста про визначення порядку та схеми поділу земельної ділянки у розмірі 1000 грн.

Рух справи у суді. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі

27.05.2025 позовна заява надійшла до Софіївського районного суду Дніпропетровської області та розподілена цього ж дня судді цього суду Томинцю О.В. (а.с.27)

02.06.2025 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.28).

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Мудраченко В.М. у судове засідання не з`явилися, проте від представника позивача надійшла письмова заява про можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, також надав письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, пред`явлений до нього позов визнав повністю і не заперечував проти його задоволення. Просив зменшити судовий збір у зв`язку з визнання ним позову.

Третя особа без самостійних вимог, ТОВ «АГРО РІЧ», явку свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася теж належним чином, про причини його неявки суд не повідомила, заперечення проти позову до суду не подала.

Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08.06.2022, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_4 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/4 частки земельної ділянки, площею 8,3108 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровим номером 12:252:833:00:02:042:0008, що розташована на території Вакулівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області (а.с.11-13).

Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18) , вищевказану частину земельної ділянки, як видно з свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2024, успадкував її син, позивач у справі, ОСОБА_2 (а.с.7,9,19).

Власником решти, частини цієї земельної ділянки, є відповідач у справі ОСОБА_3 , про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2025 (а.с.10).

З цієї ж довідки також вбачається, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні третьої особи у справі, ТОВ «АГРО РІЧ», на підставі договору оренди земельної ділянки від 26.12.2022 укладеного вказаним товариством з співвласниками цієї землі - орендодавцями ОСОБА_3 та ще живою на той час ОСОБА_4

19.02.2025, новий власник частини спірної земельної ділянки після смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернувся до відповідача ОСОБА_3 з письмовою пропозицією укласти у нотаріуса договір про розподіл часток цієї земельної ділянки у натурі, яку направив поштою на адресу відповідача. Проте відповідач відмовився отримувати вказаний лист, про що свідчить відповідна відмітка листоноші (а.с.14-15,26).

На замовлення позивача, сертифікованим інженером-землевпорядником ТОВ «ГЕО-ПРОМІНЬ» ОСОБА_6 , виконано схему поділу спірної земельної ділянки, площею 8,3108 га за кадастровим номером 12:252:833:00:02:042:0008, тобто вказано на можливість виділу частини цієї земельної ділянки, що належить позивачеві, шляхом їх поділу на дві окремі земельні ділянки та виділенням їх меж у натурі (на місцевості), зокрема площею 2,0777 га, що відповідає частки відповідачу ОСОБА_3 та площею 6,2331 га, що відповідає частки позивачу ОСОБА_2 (а.с.16).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу така особа може звернутися до суду.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у частині другій статті 16 ЦК України. До їх кола належить порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Згідно ч. 1,2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. 3. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. 4. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. 5. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. 6. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення. 7. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. 8. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. 9. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. 10. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. 11. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. 12. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 13. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок;скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). 14. Наявність обмежень у використанні земель, у тому числі червоних ліній, в межах земельної ділянки, що формується для обслуговування існуючого об`єкта нерухомості (будівлі, споруди), не перешкоджає її формуванню та визначенню її цільового призначення для потреб, пов`язаних із функціонуванням зазначеного об`єкта з дотриманням встановлених обмежень щодо використання земельної ділянки.

Суб`єктами на землі приватної власності на землю згідно п. «а» ч. 1 ст. 80 ЗК України є громадяни та юридичні особи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до положення ч. 1ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

За змістом ч.ч. 1, 3, 4 ст. 86 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

За правилом ч. 1ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до положень ч. 1 ст.364, ч. 2 ст.367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу,має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

На підставу можливості проведення розподілу спірної земельної ділянки позивачем надано схему поділу цієї земельної ділянки виконаним інженером-землевпорядником ТОВ «ГЕО-ПРОМІНЬ» ОСОБА_6 , згідно якої поділ земельної ділянки можливий.

За змістом ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вищевикладене, право власника земельної ділянки закріплено законодавчо та для звернення до суду за вирішенням питання про виділ земельної ділянки в натурі зі спільної часткової власності не вимагає наявність спору, а вимагає наявність факту відмови у погодженні виділу часток.

Таким чином, позовні вимоги позивача про припинення права спільної часткової власності сторін на спірну земельну ділянку та виділ позивачеві у натурі належної йому частини цієї землі, знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому їх слід задовольнити.

Наслідки поділу у натурі земельної ділянки для орендаря ТОВ «АГРО РІЧ».

Також судом установлено, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «АГРО РІЧ», договір оренди діє до 26.12.2032.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 1481 ЗК України. Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для державної реєстрації прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Згідно до статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до статті 110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження.

Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб, в даному випадку ТОВ «АГРО РІЧ». Перехід права власності на земельну ділянку, зміна її цільового призначення не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.

Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

Передача земельної ділянки в оренду і є таким обтяженням права власника земельної ділянки. За обставинами справи в користуванні ТОВ «АГРО РІЧ» на умовах оренди передано всю земельну ділянку, яку поділено на дві частки в порядку спадкування та які в подальшому будуть виділені в натурі. Такий поділ земельної ділянки не припиняє права оренди на неї орендаря, оскільки уся передана в оренду земельна ділянка буде поділена і перейде у дві сформовані земельні ділянки. Тому договір оренди земельної ділянки не припиняє своєї дії. Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки. Передача земельної ділянки в оренду і є таким обтяженням права власника земельної ділянки.

Отже, задоволення позову не порушує прав та інтересів третьої особи у справі.

Розподіл судових витрат.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем визнано позов у повному обсязі у першому судовому засіданні, про що свідчить його подана заява, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 2422,40 грн (а.с.1,2), підлягає поверненню із державного бюджету лише 50 % від суми сплаченого судового збору.

Крім того, позивачем були понесені витрати на оплату висновку спеціаліста про визначення порядку та схеми поділу спірної земельної ділянки у розмірі 1000 грн (а.с.20).

Суд вважає, що вказана схема поділу може бути використана сторонами у подальшому також під час виготовлення технічної документації з землеустрою з виділенням їхніх часток земельної ділянки у натурі, а відтак оскільки позивачеві належить 3/4 частини цієї земельної ділянки, а відповідачеві лише , тому такі витрати сторони повинні нести пропорційно своїм часткам. Тобто відповідачеві належить відшкодувати позивачеві лише 25% вартості понесених ним таких витрат, що становить у розмірі 250 грн.

Керуючись ст. 141, 142, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО РІЧ», про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку та виділення в натурі у власність частини цієї земельної ділянки, - задовольнити повністю.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 ), на земельну ділянку площею 8,3108 га, за кадастровим № 12:252:833:00:02:042:0008, що розташована на території Вакулівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, шляхом поділу її в натурі.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), 3/4 (три чверті) частини земельної ділянки, що становить площу 6,2331 га із земельної ділянки площею 8,3108 га, за кадастровим № 12:252:833:00:02:042:0008, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вакулівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені останнім судові витрати у загальному розмірі 1461(одна тисяча чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_2 судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду на підставі квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 35 від 23.05.2025 (оригінал якого знаходиться у матеріалах цивільної справи) одержувач ГУК у Дн-кій обл/ТГс Софіївка/22030101, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) рах. № UA0004501, у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО РІЧ», , місцезнаходження: вул. Больнична, буд. 13 в сел. Софіївка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, 53100.

Повний текст рішення суду складено 19 серпня 2025 року.

Суддя О. В. Томинець