ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 673/548/24

Провадження № 22-ц/820/1328/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Демчук В.М.

за участю: представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 , на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року (суддя Дворнін О.С.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначала, що вона з жовтня 2015 року проживала з ОСОБА_4 , як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, за адресою АДРЕСА_1 . За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм будинку, тримали свійську птицю. Всі свята вони проводили разом в колі рідних та друзів, як подружжя.

Вказувала, що вона є інвалідом 3 групи та хворіє на астму, ОСОБА_4 утримував її, надавав їй кошти, які вона витрачала на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, ліків.

Зазначала, що за адресою їхнього спільного проживання ОСОБА_4 у лютому 2022 року отримав повістку, за якою вибув на захист Вітчизни. За час перебування в зоні бойових дій заявниця підтримувала зв`язок з ОСОБА_4 , останній також продовжував утримувати її матеріально.

05.04.2022 вона отримала сповіщення про те, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання, смерть пов`язана із захистом Батьківщини.

У квітні 2022 року після загибелі ОСОБА_4 заявниця через свою доньку зверталася до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо оформлення одноразової грошової допомоги сім`ї загиблого, на що отримала усну відповідь, що згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вона має право на таку виплату тільки, як утриманець ОСОБА_4 і для цього їй необхідно надати до даного відділу рішення суду, що підтверджуватиме перебування її на утриманні загиблого.

Враховуючи викладене вище, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з жовтня 2015 року до дня загибелі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05.09.2024 залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та Міністерство оборони України.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року заяву задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з жовтня 2015 року до дня загибелі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 через свого представника Свіжого О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи.

Зазначає, що наданий заявницею акт №44 від 01.04.2022, виданий Виконавчим комітетом Деражнянської міської ради, не є належним доказом у справі, з огляду на те, що зазначений акт не містить періоду спільного проживання осіб, а також виданий поза компетенцією Деражнянської міської ради. Крім того, вказує, що згідно з довідкою Пилипо-Олександрівського старостинського округу від 05.12.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 16.03.2006 разом із сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Звертає увагу апеляційного суду на безпідставність посилань щодо встановлення факту проживання однією сім`єю на підставі постанови Деражнянського районного суду від 14.03.2017, оскільки в мотивувальній частині постанови відсутні будь-які правові висновки щодо фактичних шлюбних відносин між заявницею і ОСОБА_4 .

Вважає, що фотоматеріали, на яких зображені заявниця та ОСОБА_4 , відтворюють певний характер їх взаємовідносин, у тому числі, проведення разом відпочинку. однак не підтверджують факт проживання однією сім?єю як подружжя, набуття спірного майна у спільну сумісну власність, факт ведення спільного бюджету. спільного господарства, вирішення спільних сімейних питань. Інших належних доказів на підтвердження того, що у відповідний заявлений в заяві період часу заявниця та ОСОБА_4 проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу суду не надано. Як і не надано, на думку скаржника, доказів перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 .

Крім цього, вказує, що ОСОБА_5 не знала про те, що Деражнянським районним судом Хмельницької області розглядалася справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а тому із жодними заявами до суду не зверталася.

У відзиві ОСОБА_1 через свого представника Сідлецьку О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, на безпідставність доводів апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Свіжий О.В. підтримав апеляційну скаргу.

Представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Сідлецька О.В. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 19.08.2025, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у справі докази свідчать про те, що заявниця ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з жовтня 2015 року до дня загибелі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Частиною 1статті 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За частиною другою статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; -заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).

У постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У даній справі, ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулась із заявою про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у якій вказала, що проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу із жовтня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з доведеності заявленого факту. При цьому суд зазначив, що встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 породжує юридичні наслідки, оскільки його підтвердження необхідне заявниці для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 , а встановлення факту не пов`язане зі спором про право.

Проте, рішення суду оскаржив в апеляційному порядку ОСОБА_2 , як заінтересована особа у справі, який на момент загибелі батька був неповнолітнім, має право на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому, ОСОБА_2 заперечив факт проживання його батька ОСОБА_4 з ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з жовтня 2015 року по день загибелі батька.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

Згідно з ч. 6ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до пункту 4 частини 1статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, без розгляду.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що ОСОБА_1 має право подати відповідний позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 315, 367, 374, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року скасувати, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: О.І. Талалай

Т.О. Янчук