ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Дьячук Н.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено, так як на спадкове майно було накладено арешт на підставі постанови Державної виконавчої служби м. Фастів б/н від 24.03.2000.

11.08.2004 вказане обтяження зареєстровано за реєстраційним номером 1232576 реєстратором: Фастівська міська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: будинок АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 .

При зверненні позивачки до відповідача стосовно зняття арешту з майна, їй було надано відповідь, що станом на 27.06.2025 відсутні виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_2 .

В зв`язку з даними обставинами, для захисту своїх порушених прав та інтересів позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 16 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені судом належним чином. 19.08.2025 до канцелярії суду адвокат Дьячук Н.В. подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. 19.08.2025 представник відповідача Кузнєцова К. надала до канцелярії суду лист, про розгляд справи у відсутності представника відділу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого відділом ЗАЦС міста Дрезден, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.17- 20).

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 08 листопада 2000 року, ОСОБА_2 належить житловий будинок з будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78331082, ОСОБА_1 в установлений законом шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишової О.А. із заявою про прийняття спадщини, тому в силу ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину (а.с.8).

Так, при перевірці нотаріусом відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, стало відомо про існування обтяження майна у вигляді арешту, накладеного постановою Державної виконавчої служби м. Фастів б/н від 24.03.2000.

11.08.2004 вказане обтяження зареєстровано за реєстраційним номером 1232576 реєстратором: Фастівська міська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: будинок АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповіддю Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №54245-2 від 27.06.2025 ОСОБА_1 повідомлено, що неможливо визначити виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_2 , згідно постанови б/н від 24.03.2000. У Фастівському відділі державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) станом на 27.06.2025 року відсутні виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_2 (а.с.9).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Вимоги позивачів, що ґрунтуються на їх праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивачки ОСОБА_1 до суду за наявності арешту накладеного на майно, порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321,391ЦКУкраїни ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 258, 259, 263-265,354 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), , адреса місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Суворова, 1, про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 , накладений постановою Державної виконавчої служби м. Фастів б/н від 24.03.2000, зареєстрований 11.08.2004 за № 1232576 реєстратором Фастівська міська державна нотаріальна контора (додаткові дані: архівний номер: 6183499KIEV474, архівна дата: 16.10.2003, дата виникнення: 24.03.2000, № реєстра: 20, внутр.№ F2019E312BF42A2F5057, коментар: с.5 Фастів.міськ.ДНК).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська