Суддя Баронін Д. Б.
Справа № 644/5696/25
Провадження № 2/644/3538/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 р. м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Нестеренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

28.06.2021 було укладено кредитний договір № 754315071 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Крім того, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 754315071. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плоюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 754315071.

Далі, 29.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 754315071. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 47999,50 грн.

ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 754315071 від 28.06.2021 в загальному розмірі 47999,50 грн., яка складається з наступного: 13500 грн. - заборгованість по кредиту; 34499,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму вказаної заборгованості, а також судові витрати.

1.2. Представник відповідача надав до суду відзив, у якому вказав, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач заперечує факт належного ознайомлення та добровільної згоди на використання одноразового ідентифікатора як аналога власноручного підпису. Позивач має довести, що саме відповідач, а не треті особи, вчинив дії, які вважаються акцептом оферти та укладенням договору. Позивач немає інформації про належність фінансового номера телефону або карткового рахунку саме відповідачу, про отримання відповідачем коштів. Відсутні докази, що саме відповідач особисто ідентифікувався в системі первісного кредитора, отримав ідентифікатор, а зміст договору був зафіксованій у формі, яка унеможливлювала його зміну. Відсутні достатні докази зарахування коштів на рахунок відповідача. Відповідач не був належним чином повідомлений про кожне відступлення прав вимоги за спірним договором. На момент укладення перших двох договорів факторингу, кредитного договору з відповідачем ще не існувало. Надання лише витягів з реєстрів прав вимог ускладнює перевірку правомірності відступлення саме боргу відповідача. Сума позовних вимог в 3,5 рази перевищує суму первісного кредиту, а тому умови договору є несправедливими.

1.3. Представник позивача надав відповідь на відзив, у якій вказав, що при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Договір було укладено сторонами в електронній формі з використанням електронних підписів. Доказом накладення електронного підпису є матричний код (QR-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору. Зазначений код знаходиться у розділі 5 договору. Відповідач після підписання договору отримав його примірник та мав змогу ознайомитися з ним в особистому кабінеті. Первісний кредитор перед підписанням договору перевірив особисту відповідача шляхом здійснення процедури ідентифікації/верифікації, в тому числі через систему BankID НБУ. Особисті дані відповідача, в тому числі РНОКПП та адреса проживання, які вказані у договорі, збігаються з даними відповідача. Відсотки нараховані відповідачу відповідно до умов договору. Договори факторингу та реєстри прав вимоги до них передбачали передачу прав вимоги до відповідача у встановлений законом спосіб.

1.4. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідач та його представник в судове засідання 21.08.2025 не з`явилися, представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Судом встановлено, що 28.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 754315071, відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 13500 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

З розділу 5 вищевказаного договору видно, що договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV74C9C. В судовому засіданні суд за допомогою QR-коду, який відображений у договорі, перевірив справжність електронного підпису відповідача на договорі.

Згідно з п. 1.3 договору Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 13500 грн 00 коп. (тринадцять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору.

Згідно з п. 1.7 договору Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»). У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором.

У п. 1.9.1, 1.9.3 договору вказано, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку:

- виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 361,35 процентів річних, що становить 0,99 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним;

- у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору.

Згідно з п. 1.12.1 вищевказаного договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах, зокрема: зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду.

У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 28.06.2021 вказані дані щодо ОСОБА_1 (номер телефону, адреса місця проживання, електронна адреса, номер паспорту, дата народження, РНОКПП) та укладеного ним договору, а в якості номера картки вказано № НОМЕР_1 .

У довідці щодо дій позичальника ОСОБА_1 відображено основні умови укладеного ним договору, дані про ОСОБА_1 , одноразовий ідентифікатор, дату і час його відправки та введення, а також дату і час перерахування грошових коштів 28.06.2021.

Згідно з платіжним дорученням від 28.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 28.06.2021 сплатило на користь ОСОБА_1 згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 13500 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Відповідно до листа операційного директора АТ «Універсал Банк» від 30.06.2025, який був наданий на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку НОМЕР_2 . Номер телефону НОМЕР_3 є фінансовим номером телефону за вказаною карткою. У виписки з картки відображено факт надходження на картку суми в розмірі 13500 грн. 28.06.2021 о 08-00-55 год.

З розрахунків заборгованості, які додані до позовної заяви, видно, що відсотки за користування кредитом в сумі 34499,50 грн. були нараховані відповідачу в строк до 25.10.2021.

2.2. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено до 31.12.2023 додатковими угодами № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023.

Пунктом 2.1. Розділу 2 договору, передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта.

Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №149 від 31.08.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 47999,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 13500 грн., заборгованість за відсотками 34499,50 грн.

У вищевказаному договорі факторингу термін «Права вимоги» визначено як всі права Клієнта (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

2.3. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01.

Пунктом 2.1. договору, передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта.

Згідно з п. 4.1. договору, факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 до Договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 47999,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 13500 грн., заборгованість за відсотками 34499,50 грн.

2.4. 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №29/08/25-Е.

Згідно з п. 1.1 договору, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до п. 1.2. договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому -передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/08/25-Е від 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 47999,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 13500 грн., заборгованість за відсотками 34499,50 грн. Даний факт також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №29/08/25-Е від 29.05.2025.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до частин 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

3.2. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення спірного договору 28.06.2021, договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Відповідно до статей 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення спірного договору 28.06.2021, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка була чинною станом на дату укладення спірного договору 28.06.2021, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

3.3. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

3.4. У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц вказано, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором, наступними кредиторами та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).

4.2. Суд вважає, що позивачем доведено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, доведено факт видачі кредиту відповідачу, а також підтверджено наступне укладення договорів факторингу між первісним кредитором, його наступниками та позивачем щодо спірного кредитного договору.

Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за спірним кредитним договором в загальній сумі 47999,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 13500 грн., заборгованість за відсотками 34499,50 грн. При цьому з розрахунку заборгованості видно, що відсотки за користування кредитом нараховувалися протягом строку кредитування (30 днів дисконтного періоду + 90 днів після нього), що відповідає умовам кредитного договору.

Доказів погашення заборгованості відповідач та його представник до суду не надали.

4.3. Стосовно аргументів представника відповідача про несправедливо великий розмір відсотків за користування кредитом суд зазначає, що такий розмір відсотків був узгоджений сторонами кредитного договору. Станом на час укладення кредитного договору законодавство не передбачало максимального розміру відсотків, вище якого неможливо встановлювати відсоткову ставку у договорах споживчого кредиту.

Щодо аргументів представника відповідача про те, що договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений 28.11.2018, тобто набагато раніше укладення кредитного договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою виникне в майбутньому. Така майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. В даному випадку, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» у договорі факторингу визначили, що «право вимоги» у договорі означає також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. При цьому моментом передачі права вимоги сторони визначили день підписання сторонами реєстру прав вимог, який стосовно передачі прав вимоги до відповідача був підписаний 31.08.2021, тобто вже тоді, коли право вимоги до відповідача існувало.

Суд звертає окрему увагу на те, що у реєстрі передачі прав вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» конкретно та чітко визначено які саме вимоги передаються, до якої особи, за яким договором, у якому розмірі та з чого складається цей розмір.

Посилання представника відповідача на те, що надання лише витягів з реєстрів прав вимог ускладнює перевірку правомірності відступлення саме боргу відповідача, суд вважає неспроможними, оскільки витяги з реєстрів прав вимоги в дному випадку підписані обома сторонами договорів факторингу та є достовірними доказами. В разі, якщо представник відповідача вважав за необхідне, щоб суд оглянув повні тексти реєстрів прав вимоги, то представник відповідача міг заявити клопотання про витребування відповідних доказів. Проте, такого клопотання заявлено не було.

Стосовно аргументу про те, що позивачем не надано доказів направлення боржнику повідомлення про відступлення права вимоги, суд зазначає, що виходячи зі змісту статті 516 ЦК України неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Щодо аргументів про відсутність доказів ідентифікації відповідача під час під підписання спірного кредитного договору суд зазначає, що в даному випадку договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, що відображений у формі QR-коду. В судовому засіданні суд перевірив справжність підпису за допомогою формі QR-коду та встановив, що підпис є справжнім, що свідчить також і про достовірність та незмінність тексту договору, на якому зафіксований електронний підпис відповідача. Крім того, в матеріалах справи наявний лист банку та виписка з рахунку відповідача, з яких видно, що відповідач в день та час укладення кредитного договору отримав на свій рахунок кредитні кошти. З листа банку також видно, що фінансовим номером телефону відповідача та номером його картки є самі ті номери, які вказані у кредитному договорі. Всі ці докази в сукупності достовірно свідчать про те, що саме відповідач ОСОБА_1 уклав спірний кредитний договір та отримав кредитні кошти.

4.4. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором кредиту виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в загальній сумі 47999,50 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 23.06.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн.

5.2. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 вказано, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Представником позивача було надано договір про надання правової допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та додаткову угоду № 1 від 30.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, у яких сторони домовились, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, в тому числі по справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а клієнт зобов`язаний сплатити гонорар у порядку та строки, обумовлені сторонами.

Згідно п. 3.1 договору отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару.

У акті прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 сторони вищевказаного договору детально описали зміст послуг, які були надані адвокатом, і оцінили послуги у 7000 грн. (5000 грн. за складання позовної заяви тривалістю 2 години, 1000 грн. за вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості тривалістю 2 години, 500 грн. за підготовку адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів тривалістю 1 година, 500 грн. за підготовку та подачу клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів тривалістю 1 година).

На думку суду, всі вказані у акті роботи входять до обсягу правової допомоги по цій справі. Однак, розмір витрат на правову допомогу не відповідає критерію пропорційності, враховуючи невисоку складність цієї справи. Суд вважає, що пропорційним розміром таких витрат є сума в розмірі 3000 грн.

Враховуючи вищевказані обставини та факт задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 3000 грн. в порядку відшкодування витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код в , місцезнаходження: м. Київ, Харківське Шосе, буд. 19, офіс 2005) заборгованість за кредитним договором № 754315071 від 28.06.2021 в загальному розмірі 47999 (сорок сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 50 коп., з яких 13500 грн. складає основний борг та 34499 грн. 50 коп. складають відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (, місцезнаходження: місцезнаходження: м. Київ, Харківське Шосе, буд. 19, офіс 2005) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на отримання правової допомоги в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Денис БАРОНІН