Справа № 766/30/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м.Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Мерцалова Михайла Юрійовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

встановив:

Адвокат Мерцалов Михайло Юрійович , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Скрипнік Л.А.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.01.2025 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

На усунення недоліків позивачу надавався п`ятиденний строк.

Копію ухвали представник позивача отримав 14.01.2025 року через систему «Електронний суд» .

11.04.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про усунення недоліків.

Дослідивши подану заяву суд вважає, що позивачем недоліки зазначені в ухвалі суду усунуто не було.

Ухвалою суду було встановлено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання оригінали чи належним чином посвідченої копії свідоцтва про шлюб, виданого органом державної влади України, враховуючи, що представник позивача може звернутися до органів РАЦС за місце свого мешкання для отримання дублікату свідоцтва про шлюб.

Однак на виконання ухвали суду представник позивача надав оригінал свідоцтва про шлюб незаконним органом влади «Симферополький районный отдел записи атов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым» 25.06.2022 року.

Так, згідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, в редакції на час звернення із позовом, передбачає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Документи, видані органами та установами (зокрема, закладами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК України.

Таким чином, надане до суду свідоцтво про шлюб є недійним та не підтверджує факт перебування сторін у шлюбі.

Доказів того, що заявниця зверталась до органів ДРАЦС України з заявою про видачу дублікату свідоцтва про шлюб , або доказів про відмову у видачі такого свідоцтва , суду не надано.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до ч. 5, 6 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте зазначений недолік позивачем усунуто не було,

Отже, слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Так, згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі суду недоліки, суд дійшов висновку, що позовну заяву - слід повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 185, 259, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позовну заяву адвоката Мерцалова Михайла Юрійовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.А. Скрипнік