Провадження № 2-к/522/1/25
УХВАЛА

08 серпня 2025 року

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В..,

за участю секретаря судового засідання Зелінська К.Ю..,

розглянувши у судовому засіданні справу за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Азаркіної Владислави Володимирівни про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 , Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Азаркіної Владислави Володимирівни про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 , Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до заяви, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про визнання на території України рішення Вищого суду штату Каліфорнія, округу Санта-Клара від 13 листопада 2006 року, яким було розірвано його шлюб з ОСОБА_4 , зареєстрований 17.11.1998 року в Маріуполі.

Заявник зазначає, що визнання цього рішення необхідне для отримання в органах ДРАЦС документального підтвердження відсутності у нього зареєстрованого шлюбу з колишньою дружиною.

Заявник посилається на Гаазьку Конвенцію 1961 року, членом якої є Україна, що полегшує обіг офіційних документів, зокрема судових рішень, між країнами-учасницями. Зазначена Конвенція передбачає, що апостильований документ не потребує додаткового посвідчення.

На підтвердження свого клопотання заявник надав копію рішення Вищого суду штату Каліфорнія з апостилем, а також її засвідчений переклад українською мовою. У рішенні суду прямо зазначено дату набрання ним законної сили 13 листопада 2006 року.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням того, що рішення іноземного суду про розірвання шлюбу не підлягає примусовому виконанню на території України, заявник просить суд визнати його на території України.

За результатами автоматизованого розподілу від 13 грудня 2024 року справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченій Ю.Б.

На підставі наказу №59-ос/с від 17 грудня 2024 року в.о. голови Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 «Про відрахування зі штату Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б.» на виконання Рішення Вищої ради правосуддя від 17 грудня 2024 року «Про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку» та розпорядження № 13 в.о. керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Панчука В.А. щодо здійснення повторного автоматизованого розподілу судових справ, які перебувають у провадженні судді Свяченої Ю.Б., службової записки помічника судді ОСОБА_6 Сирової В.В., з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, матеріали справи передано до канцелярії для повторного авторозподілу.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В.

24.12.2024 року матеріали справи передані головуючому.

Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року вирішено прийняти до провадження матеріали клопотання.

Ухвалою суду від 25.03.2025 року вирішено Витребувати з Адміністрації Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону України громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Витребувати з Державної Податкової Служби України в Одеській Області інформацію про РНКОПП громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 25.03.2025 року вирішено витребувати з Головного управління Державної міграційної служби України інформацію стосовно місця реєстрації в Україні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Незважаючи на отримані дані, жоден із запитів не надав точних та достатніх відомостей, які б дозволили визначити актуальне місце проживання чи перебування ОСОБА_2 . Таким чином, її місцезнаходження було невідомим для суду.

Під час судового засідання призначеного 11.07.2025 року судом вирішено залишити без руху вказане клопотання, так як не вбачаються жодні підстави для підсудності вказаного клопотання Приморському районному суду м. Одеси.

05.08.2025 року заявником надано до суду заяву, в якій заявник надав суду копію заяви ОСОБА_7 , яка свідчить, що ОСОБА_2 влітку 2014 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою залишаються її речі, зокрема музичні книги та ноти. Таким чином, оскільки заявнику відомо про останнє місце проживання ОСОБА_2 та місцезнаходження її майна (квартира за адресою: АДРЕСА_1 ), заява відповідає вимогам підсудності, встановленим статтями 464 та 28 ЦПК України. Справа підсудна саме Приморському районному суду м. Одеси.

В судове засідання призначене на 08.08.2025 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Від заявника надійшла заява про розгляд заяви без участі заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Рішенням Вищого суду штату Каліфорнія, округу Санта-Клара від 13 листопада 2006 року по справі номер 106FL133284 D. 74 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розірвано, зареєстрований 17 листопада 1998 р. Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що 17.11.1998 р. складено актовий запис № 1050, серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Принцип взаємності полягає в тому, що держава, яка дотримується цього принципу, надає на своїй території аналогічні права і бере на себе аналогічні зобов`язання.

За приписом ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» рішення про розірвання шлюбу є таким, яке не потребує виконання.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Оскільки заінтересованою особою не подано заперечень проти клопотання, застосування принципу взаємності не спростовано, а ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд дійшов висновку, що клопотання про визнання рішення іноземного суду про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Ухвала про визнання в Україні рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені цим Кодексом (ч. 9 ст. 473 ЦПК України).

Керуючись ст. 260, 261, 353, 354, 471-473 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Азаркіної Владислави Володимирівни про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 , Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити.

Визнати в Україні рішення Вищого суду штату Каліфорнія округу Санта-Клара від 13.11.2006 року (номер справи 106FL133284 D), яким було розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , зареєстрований 17 листопада 1998 р. Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що 17.11.1998 р. складено актовий запис № 1050, серії НОМЕР_1 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст ухвали суду складено 13.08.2025 року.

Суддя: А.В. Науменко

08.08.25