Справа № 209/6396/25
Провадження № 2-з/209/23/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської обл. Шендрик К.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

В провадження Дніпровського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з позовною заявою, позивачкою ОСОБА_1 22 серпня 2025 року подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить: застосувати захід забезпечення позову, шляхом накладення арешту на всі депозитні рахунки, а також інші банківські рахунки (поточні, карткові), відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з усіма наявними залишками коштів на таких рахунках; виключити з арешту рахунок (рахунки), на який здійснюється зарахування зарплати відповідача та з якого здійснюватиметься сплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини, дозволивши банку здійснювати операції з цим рахунком лише у частині зарахування та зняття зазначених коштів; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» у відповідь на ухвалу суду повідомити суд, який з рахунків відповідача є зарплатним/аліментним, з метою підтвердження виключення його з-під арешту; заборонити АТ КБ «ПриватБанк» здійснювати будь-які операції зі зняття або переказу коштів із рахунків, на які накладено арешт, окрім операцій зі сплати обов`язкових податків, зборів та платежів, до моменту набрання законної сили рішенням суду у цій справі або до скасування арешту ухвалою суду; направити ухвалу суду про забезпечення позову для негайного виконання безпосередньо до АТ КБ «ПриватБанк».

На обґрунтування вимог заяви зазначено, що нею подано позов до ОСОБА_2 з метою поділу спільного майна подружжя, а саме грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках відповідача в АТ КБ «ПриватБанк». Ці рахунки були відкриті у період шлюбу, за рахунок спільних коштів, і станом на момент фактичного припинення шлюбних відносин (16 березня 2024 року) на них знаходилися значні суми. Після подання нею позову про розірвання шлюбу 16 травня 2025 року мені стало відомо, що відповідач у травні-червні 2025 року в терміновому порядку знімав кошти з депозитних рахунків, ймовірно з метою виведення їх із маси майна, що підлягає поділу. Ця інформація отримана нею від близької особи, яка була обізнана про фінансові дії відповідача, однак, у зв`язку з необхідністю збереження конфіденційності джерела, вона не можу розголошувати її ім`я. Відповідач є єдиним власником зазначених рахунків, а вона не має доступу до них чи можливості отримати оперативну інформацію про рух коштів, оскільки така інформація становить банківську таємницю. Існує реальна загроза, що без накладення арешту відповідач і надалі вчинятиме дії, спрямовані на зняття або переказ коштів, що унеможливить виконання майбутнього рішення суду. Водночас існує необхідність збереження можливості проведення операцій з рахунку, на який надходить заробітна плата відповідача та з якого здійснюватиметься сплата аліментів на утримання неповнолітньої доньки, щоб такі платежі могли виконуватися безперешкодно. Кошти на депозитних рахунках, відкритих одним із подружжя за рахунок його доходів, є об`єктом спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, судом встановлено, що у заяві про забезпечення позову не конкретизовано, на який саме рахунок необхідно накласти арешт. Крім того, як вбачається з доданих до заяви документів, ОСОБА_1 до суду не надано належних доказів того, що станом на дату подання заяви 22 серпня 2025 року, у ОСОБА_2 наявні депозитні рахунки, а також інші банківські рахунки (поточні, карткові), відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», на які заявник просить накласти арешт.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: К.Л. Шендрик