Справа № 390/1625/24
Провадження № 2/390/604/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" серпня 2025 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Квітки О.О.,

при секретарі - Петренко В.Р.,

за участю представника позивача - адвоката Єрьоменка В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький за правилами спрощеного позовного провадження позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрьоменко Віктор Петрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНКОМ ЮА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНКОМ ЮА» про визнання виконавчого напису нотаріуса № 20948 від 10.08.2021 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у вересні 2021 року позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком В.М. 09.09.2021 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 10.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за реєстровим номером 20948 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТРУМ» заборгованості в сумі 29 184, 50 грн. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки жодних письмових вимог від АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТРУМ" про сплату боргу за кредитним договором позивач не отримував; повідомлень про вчинення виконавчого напису та сам виконавчий напис позивач не отримував та дізнався про його існування лише на стадії виконавчого провадження; сплинув строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором; виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, вчинено не на нотаріально посвідченому договорі, порушено вимоги щодо безспірності заборгованості, нотаріусу не подано жодних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, позивач не отримував жодної письмової вимоги від відповідача, тому був позбавлений права оскаржити вимогу в судовому порядку, виставити письмове заперечення стягувачу. Позивач не згоден з розміром боргу, що є достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону та на підставі нормативного документа, що втратив чинність.

Також позивач просить стягнути судові витрати у справі в розмірі 10 916, 80 грн, які включають оплату судового збору в розмірі 1 211, 20 грн за подання позовної заяви, 605,60 грн судовий збір за подання заяви про забезпечення позову та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 100 грн.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Єрьоменко В.П. позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та стягнути судові витрати у справі.

Представник відповідача ТОВ «ФІНКОМ ЮА» в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Третя особа в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, пояснень щодо позову не подав.

Суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на підставі статей 87 - 91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 20948, про стягнення зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце роботи: ПВО АПГТ фірма «Ласка», місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості за кредитним договором № 91692/17 від 30.06.2017. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період із 12.07.2021 по 19.07.2021. Сума заборгованості становить 29 184, 50 грн (а.с.16).

09.09.2021 на підставі виконавчого напису № 20948 від 10.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, стягувач: АТ «ОТП БАНК», боржник: ОСОБА_1 (а.с.18).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2023 замінено стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису з АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТРУМ» (а.с.19-20).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумака В.М. від 21.12.2023 замінено сторону виконавчого провадження з АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТРУМ» (а.с.21-22).

Наказом Міністерства юстиції України, виданого на ім`я ОСОБА_2 від 09.02.2023 № 560/5, анульовано свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю (а.с.26).

26.07.2024 між ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНКОМ ЮА» було укладено договір № 2607/Ф-2 про відступлення прав вимоги, за яким останнє набуло право вимоги за кредитним договором стосовно ОСОБА_1 (а.с.65-68).

Ухвалою суду від 26.03.2025 замінено первісного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТРУМ» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНКОМ ЮА».

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України "Про нотаріат", Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012.

Статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. керувався статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.

Пунктом 2 Розділу 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 по справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у частині п.1 та п.2 зазначеної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.01.2019 по справі №910/13233/17.

Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані не чинними, з дня їх прийняття, а для вчинення виконавчого напису необхідно подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди.

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі №6-887цс17, які також знайшли своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №320/8269/15-ц від 16.05.2018, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

Згідно з приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін у повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Проте відповідачем не надано суду доказів, які надавались стягувачем нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника, а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності.

Статтями 4, 12, 13, 89 ЦПК України передбачено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до ОСОБА_1 та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд приходить до наступних висновків.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору в розмірі 1816, 80 грн стягуються з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо судових витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням (частина перша статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За частиною першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналогічні положення викладені в частинах першій, другій статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року) (далі - Правила адвокатської етики).

Відповідно до частини третьої статті 28 Правил адвокатської етики розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

З огляду на викладене, суд зауважує, що правовідносини домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, які склалися між адвокатом та клієнтом, в межах чого розглядаються питання зобов`язання про сплату та строки сплати.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом і клієнтом з питань визначення розміру гонорару чи його зменшення можливо лише за умови обґрунтованості та наявності доказів підтвердження невідповідності витрат фактично наданим послугам (постанови Верховного Суд від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17, провадження № 61-11991св20).

Цивільним процесуальним законом врегульовані критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу в справі.

В порядку частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 9 100, 00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача по цій справі, а саме: ордер на надання правничої допомоги серія ВА № 1086606; договір №19/07/24 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 19.07.2024, укладений між Адвокатським бюро ''Єрьоменко та партнери'' та ОСОБА_1 ; додаткова угода №2 від 26.07.2024 до договору №19/07/24 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 19.07.2024; акт наданих послуг №2 від 26.07.2024 до договору №19/07/24 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 19.07.2024, рахунок-фактура №ПД-19/07/24 - 2 від 26.07.2024; детальний опис наданих послуг за додатковою угодою №2 від 26.07.2024 (а.с.29-37).

Клопотання про зменшення витрат на правову допомогу від сторони відповідача до суду не надходило.

Враховуючи, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 100 грн є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд вважає заявлену суму витрат обґрунтованою, у зв`язку з чим задовольняє в повному обсязі.

Також, 30.07.2024 ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою від 01.08.2024 задоволена. В порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого напису нотаріуса № 20948, вчиненого 10.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення зі ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , заборгованості в розмірі 29 534,50 грн (ВП № НОМЕР_2), до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 246, 258-260, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрьоменко Віктор Петрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНКОМ ЮА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 20948 від 10.08.2021, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНКОМ ЮА» заборгованості в сумі 29 184, 50 грн.

Стягнути з ТОВ «ФІНКОМ ЮА» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 80 (вісімдесят) коп та судові витрати у справі на професійну правничу допомогу в сумі 9 100 (дев`ять тисяч сто) грн.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуто Кропивницьким районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

У порядку п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ТОВ «ФІНКОМ ЮА», адреса: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, б.9, офіс 1, код 45269422;

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович, адреса: 25006, м. Кропивницький, вул. Чорновола В`ячеслава, б.20, офіс 102.

Суддя О.О.Квітка