Справа № 472/979/25
Провадження №2-о/472/52/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року с- ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Маслюк А.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, в якій зазначила, що з 2020 року вона по січень 2025 року проживала в незареєстрованому шлюбі (періодично проживали) зі співмешканцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання з ОСОБА_2 , останній постійно висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображаючи її, принижуючи її людську гідність, погрожуючи насильством, внаслідок чого вона неодноразово викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини складалися протоколи за ст. 173-2 КУпАП України. За вчинення вказаних адміністративних правопорушень ОСОБА_2 неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності.

Постійні образи та погрози з боку ОСОБА_2 і стали підставою для розриву їхніх стосунків, хоча вони не проживають майже 9 місяців, останній не залишає її у спокої, весь час переслідує її, приходить до неї на роботу, телефонує їй і при цьому продовжує ображати та погрожувати.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 , як жертва насильства, просила застосувати відносно неї захист, передбачений Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме видати відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на шість місяців, заборонивши останньому:

- перебувати в місці її проживання: АДРЕСА_1 ;

- наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи заявниці, інших місць які вона часто відвідує;

- особисто чи через третіх осіб розшукувати та переслідувати заявницю та в будь який спосіб спілкуватися з нею;

- вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Ухвалою судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито окреме провадження і призначено судове засідання на 21 серпня 2025 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 постійно вчиняє відносно неї домашнє насильство, в даний час продовжує їй телефонувати та переслідувати. Просить суд видати відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяця у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладанням на нього відповідних обов`язків. Суду надала уточнення щодо фактичного місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , як зазначено у заяві) с. Покровка Вознесенського району Миколаївської області.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 2020 року вона по січень 2025 року проживала в незареєстрованому шлюбі (періодично проживали) зі співмешканцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

05 жовтня 2020 року Веселинівським районним судом Миколаївської області винесено постанову, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень (а.с.13).

Також, 07 грудня 2023 року постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень (а.с.14).

30 квітня 2025 року постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.17-18).

03 червня 2025 року постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.19-20).

04 серпня 2025 року постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 гривень (а.с.21-22).

Отже, з матеріалів заяви та пояснень заявниці судом встановлено, що під час спільного та окремого проживання заявниці з ОСОБА_2 , останній систематично висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, застосовував психологічне та фізичне насильство, погрожував, тобто вчиняв домашнє насильство, у зв`язку із чим вона зверталась до поліції, яка фіксувала вказані обставини.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи те, що зі сторони ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 вчиняється домашнє насильство, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а отже на думку суду є ризики продовження та їх повторення, а тому з метою захисту прав заявника від насильства в сім`ї, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладанням на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263 - 265, 350-6, 350-8ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців, у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладанням на нього обов`язків:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати та переслідувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган ради за місцем проживання (перебування) заявника.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський