Справа № 761/6359/25
Провадження № 2/761/5313/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту.

у розмірі 1 500,00 грн. Заява мотивована тим, що 23 березня 2021 року між відповідачем та ТОВ «Займер» укладено договір фінансового кредиту № 184966, який підписано відповідачем електронним підписом та на підставі якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 1 500, 00 грн строком на 30 днів. За користування кредитом боржник взяв на себе зобов`язання сплачувати кредитору 730 % річних від суми кредиту з розрахунку 2 % на добу. 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором. В результаті невиконання відповідачем умов договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість в загальному розмірі 7 830,00 грн. Представником також зазначено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не нараховувалися жодні штрафні санкції, однак відповідачем належним чином не виконуються зобов`язання зі сплати боргу, внаслідок чого позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача кожної складової грошової заборгованості за кредитним договором.

Провадження в справі відкрито 21.02.2025, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності, та не заперечував проти заочного розгляду справи..

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час його проведення повідомлявся належним чином. Правом на подачу відзиву не скористався.

За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 23 березня 2021 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового кредиту № 184966, який підписано відповідачем електронним підписом на підставі якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 1 500, 00 грн строком на 30 днів та сплатою 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу.

28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» набуло право вимоги за кредитним договором № 184966 від 23.03.2021.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості відповідача за договором споживчого кредиту складає 7 830,00 грн., з яких 1 500,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 6 330,00 грн. сума заборгованості по відсоткам.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

У силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційне телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, серед іншого, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до ст. 514 ЦК України.

Представник позивача вказує, що боржник не виконує взяті на себе зобов`язання , кредитні кошти не повертає

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про належне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № № 184966 від 23.03.2021.

Не було отримано таких відомостей і під час розгляду справи.

За розрахунком представника позивача заборгованість відповідача за кредитним договором становить 7 830,00 грн., з яких: 1 500,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу, прострочена заборгованість за процентами 6 330,00 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Також, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» просить стягнути на користь останнього витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Разом з ти, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19.

Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, представником позивача додано копії: договору про надання правової допомоги № б/н від 29.12.2023, додаткової угоди № 1 від 27.12.2024 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги від 22.04.2025 з детальним описом виконаних робіт та платіжну інструкцію № 3 7720 від 22.04.2025, які свідчать про сплату позивачем представнику суми у розмірі 10 500 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідачки у розмірі 10 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 202, 207, 525, 526, 530, 626, 628, 634, 638, 1054, 1048, 1082 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

ПозовТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» (, адреса: 04080, м. Київ, Кирилівська, 82, офіс 7) заборгованість за договором фінансового кредиту № 184966 від 24.03.2021 в розмірі 7 830 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» (, адреса: 04080, м. Київ, Кирилівська, 82, офіс 7) судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» (, адреса: 04080, м. Київ, Кирилівська, 82, офіс 7) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. ст. 353-357 ЦПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України , у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення суду складено 25 квітня 2025 року

Суддя: