Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» Наваренко Н.Г. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 88705, 95 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.10.2019 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем укладено договір про надання кредиту №491012760, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 60 297, 43 грн. строк кредиту 60 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90% річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 60 297,43 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 88705,95 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 57 743,47 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 30 962,48 грн. 20.09.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 491012760 від 15.10.2019 року. Згідно з розрахунком заборгованості за ОСОБА_1 станом на 20.09.2021 обліковується заборгованість в 88 705, 95 грн.

04.02.2025 представник відповідача адвоката Кузки С.О. надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заявленого посилається на те, що 15.10.2019 ОСОБА_1 звернувся з офертою на укладення угоди про надання кредиту. При цьому ОСОБА_1 надав пропозицію про укладення кредитної угоди на суму 50297,43 гривень, терміном на 60 місяців (оферта від 15.10.2019 додана позивачем та міститься в матеріалах справи). 15.10.2019 Акціонерним товариством «Альфа-Банк» надано відповідь (акцепт) ОСОБА_1 на його пропозицію викладену в оферті від 15.10.2019 про укладення кредитної угоди (акцепт від 15.10.2019 доданий позивачем та міститься в матеріалах справи). Згідно з акцепту Акціонерне товариство «АльфаБанк» надав відповідь про згоду укласти договір, але на умовах інших, ніж було запропоновано ОСОБА_1 , а саме висловив згоду надати кредит на суму 60297, 43 гривень, терміном на 60 місяців. Враховуючи положення ст. 646 ЦК України, акцепт Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 15.10.2019 є відмовою від одержаної пропозиції ОСОБА_1 і водночас новою пропозицією. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження прийняття ОСОБА_1 нової пропозиції Акціонерного товариства «АльфаБанк» про укладення кредитної угоди (на умовах зазначених в акцепті від 15.10.2019). Таким чином, враховуючи положення 626, 628, 638, 640-642, 646 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» вважаємо, що кредитний договір, доданий позивачем як на підставу виникнення заборгованості у ОСОБА_1 , є неукладеним, тобто таким, що не відбувся.

12.02.2025 представник позивача подав відповідь на відзив.

19.02.2025 представник відповідача подав заперечення.

В судове засідання представник позивача не з`явився, наявне клопотання від 04.08.2025 про розгляд справи без участі сторони позивача.

В судове засідання відповідача та/або його представник не з`явилися, в матеріалах справи наявна заяві від 26.03.2025 від представника відповідача, в якій він просить розглянути позов за їх відсутності, заперечив щодо задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

15.10.2019 відповідач офертою на укладення угоди про надання кредиту №491012760 запропонував АТ «АЛЬФА-БАНК» укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, укладеного між ним та банком. Дата повернення кредиту 16.10.2024. Кредит просить надати для повернення заборгованості за кредитним договором №630819145 від 20.12.2017 у розмірі 60297, 43 грн. Процентна ставка 39, 90%.

15.10.2019 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про надання кредиту у сумі 60297, 43 грн. для повернення заборгованості за кредитним договором №630819145 від 20.12.2017 у розмірі 60297, 43 грн. Дата повернення кредиту 16.10.2024. Процентна ставка 39, 90%. Тип процентної ставки фіксований. В додатку №1, що є невід`ємною частиною Угоди, визначено серед іншого графік платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування.

Окрім графіку платежів (додатку №1 до угоди про надання кредиту №491012760 від 15.10.2019), до позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту.

Оферта, акцепт, додатку №1 до угоди про надання кредиту №491012760 від 15.10.2019 та паспорт споживчого кредиту підписані власноручним підписом відповідача.

20.09.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №3, відповідно умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» право вимоги до боржників, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору.

Випискою з додатку №1-1 до договору факторингу №3 від 20.09.2021 стверджується перехід права вимоги за договором №491012760 від 20.09.2021 із загальним залишком заборгованості 88705, 95 грн.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва;виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

У відповідності до ст.ст. 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1ст.1047 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Випискою по рахунку за період з 15.102021 по 20.09.2021 підтверджується зарахування коштів у сумі 60297, 43 грн. (надання кредиту за кредитним договором №491012760 від 20.09.2021), а також внесенням коштів на погашення заборгованості за кредитним договором.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №491012760 за відповідачем станом на 20.09.2021 обліковується заборгованість в сумі 88 705, 95 грн., з яких 57743, 47 грн. заборгованість за кредитом, 30962, 48 грн. заборгованість по відсотках.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідачем порушено умови договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за даним договором, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який долучено до матеріалів справи.

Відповідачем не подано до суду доказів на спростування розрахунку позивача щодо заборгованості по кредитному договору.

При цьому доводи сторона позивача про неукладеність договору між сторонами через відмінність суми в оферті та акцепті на укладення договору спростовується зміст останніх, зокрема сумою кредиту вказаною не тільки цифровим способом - 60297, 43 грн., а й прописом - шістдесят тисяч двісті дев`яності сім гривень сорок три копійки.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028 грн.

Згідно з положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

05.10.2023 ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» та адвокатом Макеєв В.М. укладено Договір про надання правової допомоги № 05-10/23.

Згідно з актом №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 позивачу були надані правові (юридичні) послуги по справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023.

07.03.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» адвокату Макеєву В.М. сплачено суму 7100 грн. за надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката.

В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача та/або його представника про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У зв`язку з вищевикладеним з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та витрати за надану правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі.

Керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 625, 626-629, 633-634, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.81,89,141,263-265,280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (, місцезнаходження за адресою м. Київ, пл. Солом`янська, 2) заборгованість за договором №491012760 від 15.10.2019 у сумі 88 705 (вісімдесят вісім тисяч сімсот п`ять) гривень 95 копійок станом на 20.09.2021, з яких 57743, 47 грн. заборгованість за кредитом, 30962, 48 грн. заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (, місцезнаходження за адресою м. Київ, пл. Солом`янська, 2) суму сплаченого позивачем судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7100 (сім тисяч сто) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов