Справа № 308/3184/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судових засідань: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2025 року, постановлену головуючою суддею Голяна О.В., в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Романа Михайловича

встановив:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії, бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М.

Скаргу обґрунтовувала тим, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2024 по справі № 308/15628/24 визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця Романа Р.М. від 19.09.2024 про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні №73613895, проте зазначену ухвалу суду виконавець не виконав, не відобразив в АСВП відомості стосовно того, що постанова від 19.09.2024 про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні №73613895 є скасованою, повідомлення суду та скаржнику про виконання ухвали в порядку ст. 453 ЦПК України не надіслав, натомість продовжує вчиняти дії у виконавчому провадженні №73613895.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд:

- визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М. з невиконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2024 у цивільній справі №308/15628/24 та не надіслання повідомлення про виконання ухвали в порядку ст.453 ЦПК України протиправною і незаконною;

- визнати проведення виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М. з виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 22 травня 2022 у цивільній справі №308/11243/21 у виконавчому провадженні №73613895, в якому постанова про відкриття виконавчого провадження скасована, а виконавчий документ згідно повідомлення від 26.12.2023 повернутий стягувачу незаконним і протиправним;

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М. судовий збір за наслідками розгляду скарги.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку та просить скасувати ухвалу суду, задовольнивши скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального право та матеріального права, а тому її слід скасувати.

Зазначає, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2024 року скаргу на рішення приватного виконавця Роман Р.М. прийняті у межах виконавчого провадження ВП №73613895 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про скасування процесуального документу задоволено частково. Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця Роман Романа Михайловича від 19 вересня 2024 року про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні №73613895.

Приватний виконавець Роман Р.М. ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2024 не виконав та продовжив незаконне виконання виконавчого провадження №73613895 в якому виконавчий документ повернуто стягувачу. Ухвала суду від 23.12.2024 отримана приватним виконавцем вчасно.

Зазначає, що приватний виконавець Роман Р.М., в порушення вимог ст. 453 ЦПК України, повідомлення про виконання ухвали суду 23.12.2024 не надіслав ні суду, ні їй. Тому вважає незаконними дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . Відповідно до статті 449 Цивільного процесуального кодексу України, пропущений строк для подання скарги може бути поновлений судом лише якщо причини пропуску визнані поважними. Однак, якщо скаржник не надає жодних доказів цих причин, наприклад, медичних довідок або службових перешкод для поновлення строку.

Звертає увагу на питання відсутності доказів щодо прямого втручання або підробки з сторони приватного виконавця під час виконання судових рішень. Скаржник висунула звинувачення щодо можливого втручання у систему, проте не надала жодних конкретних доказів цих звинувачень. Однак, дії приватного виконавця під час виконання судових рішень здійснюються у повній відповідності з законодавством та внутрішніми регламентами. Відсутність доказів щодо будь-яких порушень з його сторони свідчить про законність та прозорість виконання судових рішень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2024 по справі № 308/15628/24 визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця Роман Р.М. від 19 вересня 2024 року про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні №73613895.

З листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 01-09/5/2025 від 18.02.2025 вбачається, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2024 по справі № 308/15628/24 (вступна та резолютивна частини) отримана приватним виконавцем Романом Р.М. підсистему ЕСІТС «Електронний суд» 24.12.2024 о 22:56 год., а повний текст ухвали отримано зазначеною особою в той же спосіб 28.12.2024 о 00:30 год., ухвалу про виправлення описки від 14.01.2025 отримано 15.01.2025.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Суду не надано підтвердження виконання приватним виконавцем вимог ст. 453 ЦПК України щодо повідомлення суду, який постановив судове рішення по справі № 308/15628/24, про виконання ухвали у десятиденний строк з дня її одержання.

Поряд з цим, слід зазначити, що ОСОБА_1 також отримала вказану ухвалу через підсистему ЕСІТС «Електронний суд», тобто скаржниці після постановлення судового рішення відомо про обов`язок виконавця виконати таку ухвалу суду. Зазначене підтверджується відомостями, відображеними в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2025 по справі 308/15628/24, постановленої за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.01.2025 про встановлення судового контролю за виконанням ухвали суду від 23.12.2024.

Скаржниці достеменно було відомо про строки звернення зі скаргами на дії виконавця, про що свідчать її численні скарги в рамках виконавчого провадження №73613895, що знаходилися і знаходяться на даний час в провадженні суду, зокрема справи № 308/2205/25 та № 308/1114/25.

Таким чином, ОСОБА_1 оскаржуються дії приватного виконавця Романа Р.М. щодо невиконання вимог ст. 453 ЦПК України щодо повідомлення суду та заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали від 23.12.2024 про її виконання, подальші дії з виконання судового рішення, а тому зі скаргою на вищезазначені дії/ бездіяльність приватного виконавця скаржниця повинна була звернутися до суду протягом 10 днів з дня закінчення строку, встановленого ст. 453 ЦПК України, натомість зі скаргою остання звернулася до суду 02.03.2025.

Будь-яких доводів та наведення поважності причин пропуску зазначеного строку ОСОБА_1 у поданій скарзі не наводить та не просить суд його поновити.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України, ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця, починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою, або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 2 ст. 448 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Оскільки, ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із пропуском строку визначеного ЦПК України на звернення до суду із скаргою та не клопотала про поновлення пропущеного строку, а тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про залишення скарги без розгляду, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 126 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з ухвалою суду і таким судом першої інстанції було надано правову оцінку і такі не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального та матеріального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 12, 81, 374, 375, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді