У Х В А Л А

22.07.2025 Справа №607/5746/25 Провадження №2/607/2446/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та

У С Т А Н О В И В:

20 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.2-3).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 22).

Протокольною ухвалою від 10 червня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 33).

Під час вивчення матеріалів справи, судом було виявлено, що недостатньо доказів для повного та всебічного розгляду справи.

Згідно із частиною першою статті 197 Цивільного процесуального кодексу України

(далі ЦПК України) для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Матеріалами справи підтверджено, що підготовче провадження у цій справі закінчено, та після його закінчення та призначення справи до розгляду по суті, у справі необхідно вчинити ряд процесуальних дій, які можливо реалізувати лише на стадії підготовчого судового засідання.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року (справа №234/11607/20) зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Згідно з практикою Верховного Суду, сформульованою у постановах від 03 жовтня 2019 року (справа № 902/271/18), від 16 лютого 2021 року (справа № 922/2115/19), в ухвалі від

22 червня 2021 року (справа № 923/525/20), постанові від 16 грудня 2021 року

(справа № 910/7103/21) суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Враховуючи викладене, а також з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спору та врахування всіх доказів по справі та доводів сторін, забезпечення прав сторін на участь у вчиненні процесуальних дій, з метою дотримання всіх процесуальних прав та забезпечення виконання всіх процесуальних обов`язків учасників процесу, а також для вирішення питання витребування доказів у справі, суд дійшов висновку про необхідність повернення на стадію підготовчого засідання у справі, оскільки необхідність витребування доказів у справі з об`єктивних причин була встановлена вже після закриття підготовчого провадження по справі.

Частиною третьої статті 2 ЦПК України визначено, що однією з основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положення частини першої статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина п`ята статті 81 ЦПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частинами першої та другої статті 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Водночас, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази (частини перша-третя статті 84 ЦПК України).

Слід звернути увагу на те, що приписи статті 84 ЦПК України не обмежують суд в праві витребувати необхідні для розгляду справи докази колом учасників даного судового процесу, тобто суд наділений правом витребувати такі докази також від інших підприємств, установ та організацій, державних та інших органів чи посадових осіб, незалежно від їх участі у справі.

Системний аналіз приписів статей 89, 263, 376 ЦПК України дає можливість для висновку, що, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни судового рішення.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Відповідно до частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 2, 13, 76, 81, 83, 84, 89, 189, 197, 258 261, 263, 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування повернутись на стадію підготовчого судового засідання.

2. Призначити підготовче судове засідання на 12 год. 45 хв. 26 вересня 2025 року, яке буде проведено в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, місцезнаходження: місто Тернопіль, вулиця Котляревського, 34, під головуванням судді

Якімця Т.І.

3. Витребувати у Тернопільської районної державної нотаріальної контори (, місце знаходження: вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль) належним чином завірену копію спадкової справи за № 180/2024, заведену після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Малий Ходачків, Тернопільський район, Тернопільська область, Україна.

4. Витребуваний доказ направити на адресу суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

5. Копію ухвали надіслати сторонам у справі, а також Тернопільській районній державній нотаріальній конторі (, адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль).

6. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

7. Заперечення на ухвалу в частині, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Т. І. Якімець