Єдиний унікальний номер судової справи 468/2394/24
Номер провадження 22-ц/812/1501/25
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

18 серпня 2025 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Коломієць В.В., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Коростієнко Н.С.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана його представником адвокатом Матвієнко Вікторією Василівною, заочне рішення, яке ухвалено Баштанським районним судом Миколаївської області 13 травня 2025 року, під головуванням судді Янчука С.В., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок,

УСТАНОВИЛА:

У грудні 2024 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 у 1990 році як переселенець з Хмельницької області, що зазнала радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС отримав у Радгоспі «Баштанський» будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був власністю радгоспу.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Лоцкинської сільської Ради народних депутатів №22 від 14 жовтня 1994 року «Про передачу жилого будинку переселенцю ОСОБА_1 », враховуючи, що ОСОБА_1 сплатив повну вартість будинку Радгоспу «Баштанський», було затверджено акт передачі житлового будинку ОСОБА_1 та доручено Баштанському БТІ зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок.

Відповідно до довідки КП «Баштанське РБТІ» від 11 листопада 2024 року право приватної власності на вказаний будинок не зареєстровано. Свідоцтво про право власності на будинок позивач не отримав.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно для реєстрації свого права власності на будинок, але рішенням №76274793 від 26 листопада 2024 року йому було відмовлено в зв`язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а саме: рішення виконкому сільської Ради народних депутатів №22 від 14 жовтня 1994 року не відповідає вимогам п.9 додатку № 1 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадилася реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, оскільки рішення має бути прийняте виконкомом районної Ради депутатів трудящих, а не сільської Ради народних депутатів).

Згідно з довідкою Радгоспу «Баштанський» від 18 січня 1992 року ОСОБА_1 розрахувався за вказаний будинок, сплативши 2 411 крб. 50 коп. Це також підтверджується і квитанцією від 18 січня 1992 року.

Позивач зазначає, що на той час діяли норми Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року. Зі змісту даної інструкції слідує, що акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю, нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу будинків та рішення суду про визнання угоди про відчуження будинку, складеної з порушенням встановленої законом форми, дійсною є самостійними правовстановлюючими документами (п.п.9,18,21 Додатку №1 до Інструкції).

Отже і придбання житла на підставі договору купівлі-продажу, і отримання житла переселенцем на підставі відповідного акту є самостійними підставами набуття права власності на житло, тому вказаний будинок перейшов у власність позивача як переселенця на підставі акту про передачу будинку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лоцкинської сільської Ради народних депутатів та відомостей попереднього власника про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю.

Крім того, на час отримання ОСОБА_1 житла забезпечення житлом осіб, переселених з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС передбачалось Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядком відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, які передбачали можливість придбання обласними державними адміністраціями переселеним особам житла.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на житловий будинок з допоміжними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60.8 кв.м, житловою площею 33.3 кв.м, та який складається з житлового будинку А, сараю Б, сараю В, сараю Ж, погребу Дпб, убиральні Г, огорожі №2,3,4,5,6, замощення № І,II.

Заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 травня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Матвієнко В.В., посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Під час апеляційного перегляду справи на обговорення було поставлено питання про витребування доказів, які не були витребувані судом першої інстанції, а саме інформації з архівної установи щодо реорганізації/ліквідації Радгоспу «Баштанський» та його правонаступників, а також копії рішення виконавчого комітету Лоцкинської сільської Ради народних депутатів №22 від 14 жовтня 1994 року «Про передачу жилого будинку переселенцю ОСОБА_1 » та документів, на підставі яких було прийняте вказане рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів дійшла висновку про витребування доказів з таких підстав.

За змістом ч.ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст.ст.12,13 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ураховуючи вимоги ст.ст.76,81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальним правилом, встановленим у ст.ст.89,264 ЦПК України обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Так, при розгляді вказаної справи підлягають встановленню належного відповідача у справі та підстави видачі рішення, яким було передано спірний будинок позивачу.

Разом з тим, матеріали цивільної справи, що переглядається апеляційною інстанцією, таких документів не містять.

Відповідно до ч.ч.6,7,8 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Також, у зв`язку з витребування доказів у справі в судовому засіданні слід оголосити перерву.

Розгляд справи призначити на 15 вересня 2025 року на 09:30 год.

Керуючись ч.ч.1,3 ст.3, ст.ст.84,260,261,381 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Витребувати в строк до 09 вересня 2025 року з Державного архіву Миколаївської області:

інформацію чи передавались до архівної установи для зберігання документи про реорганізацію/ліквідацію Радгоспу «Баштанський, с. Лоцкине Баштанського району Миколаївської області, та його правонаступників;

копії документів, на підставі яких було реорганізовано/ліквідовано Радгосп «Баштанський, с. Лоцкине Баштанського району Миколаївської області, та документів, на підставі яких було реорганізовано/ліквідовано його правонаступників, у разі якщо такі документи передавались до архівної установи;

копії рішення виконавчого комітету Лоцкинської сільської Ради народних депутатів №22 від 14 жовтня 1994 року «Про передачу жилого будинку переселенцю ОСОБА_1 » та документів, на підставі яких було прийняте вказане рішення.

Витребувати в строк до 09 вересня 2025 року з Архівного відділу Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області

інформацію чи передавались до архівної установи для зберігання документи про реорганізацію/ліквідацію Радгоспу «Баштанський, с. Лоцкине Баштанського району Миколаївської області, та його правонаступників;

копії документів, на підставі яких було реорганізовано/ліквідовано Радгосп «Баштанський, с. Лоцкине Баштанського району Миколаївської області, та документів, на підставі яких було реорганізовано/ліквідовано його правонаступників, у разі якщо такі документи передавались до архівної установи;

копії рішення виконавчого комітету Лоцкинської сільської Ради народних депутатів №22 від 14 жовтня 1994 року «Про передачу жилого будинку переселенцю ОСОБА_1 » та документів, на підставі яких було прийняте вказане рішення.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

У зв`язку з витребуванням доказів в судовому засіданні слід оголосити перерву до 15 вересня 2025 року на 09:30 год.

Ухвала підлягає виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: В.В. Коломієць

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 20 серпня 2025 року