У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-219/04

№ 2-зз/183/7/25

08 серпня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Фролової В.О., за участю секретаря судового засідання Сторожик А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину домоволодіння, реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки , -

ВСТАНОВИВ:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по даній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину домоволодіння, реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки, в ході якого були вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на домоволодіння, розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 . Оскільки ухвалою суду від 16 липня 2004 року, позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, необхідність в арешті спірного майна, накладеного на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2001 року відпала.

Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Баки О.В. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі, у зв`язку з наявним обтяженням на домоволодіння за вказаною вище адресою.

З огляду на зазначене, просила скасувати заходи забезпечення позову, які застосовані на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2001 року.

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів.

16 липня 2025 року від Другої самарівської державної нотаріальної контори надійшла належним чином засвідчена копія ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2001 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, кожен окремо звернулися до суду з заявами про розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення позову у їх відсутність. Не заперечували проти задоволення заяви.

Представник заявника, адвокат Медведовська Л.М., подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову та додані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 02 серпня 2001 року, вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину домоволодіння, реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки, шляхом накладення арешту на домоволодіння ОСОБА_4 , розташоване по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2004 року, залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину домоволодіння, реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки.

Ухвала суду набрала законної сили.

Матеріали цивільної справи № 2-219/04 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину домоволодіння, реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки знищені за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявні відомості в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 3768238, про обтяження у вигляді арешту майна, зареєстрованого 21.09.2006 о 17:11:42, проведеним Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою обтяження зазначено ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2001 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.10.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», визначено, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову тощо.

Також, розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд пересвідчився у тому, що не існує реальної загрози невиконання рішення, порушення прав сторін, третіх осіб у випадку скасування відповідної заборони. При цьому, вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із існуванням відповідних заходів заборони.

Отже, у відповідності з нормами процесуального права, у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину домоволодіння, реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки, встановлені ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2001 року щодо накладення арешту на домоволодіння ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), розташоване по АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано 08 серпня 2025 року.

Суддя В.О. Фролова