печерський районний суд міста києва
пр. № 2-1451/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення судової експертизи

25 серпня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Романенко Д.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника позивача - адвоката Руденка Андрія Сергійовича про призначення авторознавчої експертизи у цивільній справі № 757/49200/24-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

06.05.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Руденка Андрія Сергійовича про призначення авторознавчої експертизи.

Мотивуючи подане клопотання представник вказує, що з метою встановлення дійсної вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу та відповідно визначення розміру страхового відшкодування, що підлягає відшкодуванню є необхідність проведення незалежної судової автотоварознавчої експертизи.

21.08.2025 до суду з`явилися представник позивача та представник відповідача та подали заяви про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами.

Представник позивача наполягав на задоволенні клопотання про призначення експертизи. Представник відповідача у своїй заяві заперечував щодо призначення експертизи, мотивуючи тим, що автомобіль не збережено у тому стані, в якому він був після ДТП та на даний момент вказане авто уже відчужено.

Суд, вивчивши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, вважає що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України, експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

У відповідності до 2 постанови пленуму ВСУ №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Суд враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Наряду з вказаним, суд вважає за необхідне зауважити, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. По справі судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

З врахуванням поданого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Так, ухвалою Печерського районного суду м, Києва від 18.11.2021 було відкрито провадження у справі.

25.10.2023 ухвалою суду Печерського районного суду м. Києва було призначено в справі судову автотоварознавчу експертизу по матеріалам цивільної справи №757/16699/21-ц, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 03057, місто Київ, вул. Смоленська, 6).

07.06.2024 судом було направлено позивачу рахунок експерта за проведення судової транспортної - товарознавчої експертизи по даній справі.

Однак, 27.02.2025 до суду дані матеріали справи було повернуті, оскільки на даний час оплата з проведення експертизи до Інституту не надійшла.

З врахуванням зазначеного, ухвалою Печерського районного суду м. Києва провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання.

Разом з цим, позивач, після відновлення провадження, повторно подав до суду клопотання про призначення автоторознавчої експертизи зазначаючи, що не отримував рахунок на оплату, а тому дана експертиза є актуальною.

Відтак, суд, дослідивши матеріали справи та подане клопотання прийшов до висновку, що воно є необґрунтованим, оскільки судом вже вирішувалось питання щодо призначення експертизи ще у 2023 році, що свідчить про надання можливості стороні позивача належним чином встановити обставини справи та реалізувати свої права.

Окрім цього, суд звертає увагу, що експертиза була призначена у 25.10.2023 році, лист експерта який датований 21.03.2024 щодо оплати рахунку, який надійшов до суду 06.06.2024, був негайно надісланий позивачу 07.06.2024, а справа без виконання повернулась до суду 27.02.2025.

Таким чином, вбачається, що з моменту отримання судом рахунку експерта пройшло майже десять місяців, за які сторона позивача жодним чином не проявила ініціативи та зацікавленості щодо проведення попередньої експертизи, оскільки не надала суду підтверджень, які б вказували на намагання позивача оплати призначену експертизу.

З врахуванням зазначеного, суд вважає, що призначення повторної експертизи призведе до порушення строків розгляду справи та прав учасників процесу щодо змагальності сторін, оскільки судом було забезпечено можливість позивачу реалізувати свої права.

Окрім цього, суд бере до уваги, що автомобіль не збережено у тому стані, в якому він був після ДТП та на даний момент вказане авто уже відчужено, а позивачем у прохальній частині клопотання не зазначається на підставі чого дана експертиза має бути проведена, а тому позивач належним чином необгрунтував доцільності проведення експертизи та не визначив на підставі чого дана експертиза має бути проведена.

Так, ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, частиною третьою ст.12 ЦПК України чітко визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наряду з вказаним, слід відмітити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 77,81, 103, 189, 196-198, 200 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Руденка Андрія Сергійовича про призначення авторознавчої експертизи у цивільній справі № 757/49200/24-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА