ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/163/25

Провадження № 22-ц/820/1361/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), П`єнти І. В., Янчук Т. О.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року (суддя Безкровний І. Г.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У січні 2025 року ТОВ «Бізнес Позика», звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що 06 лютого 2023 року з ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір № 143791-КС-005 про надання кредиту, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 7000 грн на засадах строковості, поворотності та платності. Плата за користування кредитом є фіксованою та складає 1,19459645% за кожен день користування кредитом. 09 березня 2023 року між товариством та відповідачем в електронній формі була укладена додаткова угода № 1 до договору № 143791-КС-005 про надання кредиту, відповідно до умов якої позивач надає відповідачу додатково кредит в сумі 12000 грн, комісія за надання додаткового кредиту 1800 грн. ОСОБА_1 на виконання умов договору № 143791-КС-005 здійснив часткову оплату в розмірі 6002,99 грн. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів, а тому станом на 14 вересня 2024 року за договором виникла заборгованість у розмірі 52675,50 грн, у тому числі: 16520,49 грн сума прострочених платежів за кредитом, 34355,01 грн сума прострочених платежів за процентами, 1800 грн сума простроченого платежу по комісії.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з позичальника.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту № 143791-КС-005 від 06 лютого 2023 року у розмірі 52675,50 грн. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та увалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається не недоведеність обставин справи, які суд визнав встановленими. Суд не взяв до уваги відсутність в документах: повного номера його банківської картки, інформації з якого моменту позивачу стало відомо про номер картки, платіжної інструкції про перерахунок грошових коштів. Суд передчасно дійшов висновку про те, що отримання ним коштів свідчить про укладення кредитного договору між сторонами. Нарахування процентів за користування кредитом можливе лише за доведеності факту укладення договору, а не факту передання коштів. Договором не передбачено стягнення процентів за прострочення платежів. Розрахунок заборгованості містить графу з назвою «відсотки за користування» сума нарахування за якими складає 34193,12 грн, що не відповідає умовам договору. Рішення суду не містить обґрунтування розрахунку заборгованості, строків її виникнення та прострочення, наведення механізму нарахування процентів, їх розміру та періодів за користування коштами та за прострочення.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що 05 лютого 2023 між ТОВ «Бізнес Позика» і ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір № 143791-КС-005 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).

Відповідно до Розділу 2 договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в розмірі 7000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором і Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Стандартна процента ставка за день 2,00000000 фіксована, знижена процентна ставка в день - 1,19459645 фіксована, комісія за надання кредиту 1050 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту 11560 грн, орієнтована реальна річна процентна ставка 24912,15% (а. с. 21-25, т. 1).

Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8170.

09 березня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» і ОСОБА_1 в електронній формі була укладена додаткова угода № 1 до договору № 143791-КС-005 про надання кредиту від 06 лютого 2023 року, відповідно до якої сторони домовились про збільшення кредиту на 12000 грн та кредитодавець на умовах викладених в договорі збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 12000 грн у строки та на умовах, викладених в договорі. Загальна сума отриманого та неповернутого кредиту складає 16520,49 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 10858,86%, орієнтовна загальна вартість кредиту 34193,12 грн, комісія за надання додаткової суми кредиту 1800 грн.

Вказаною додатковою угодою сторони внесли зміни до договору № 143791-КС-005 про надання кредиту від 06 лютого 2023 року щодо строку надання кредиту 16 тижнів, терміну дії договору до 29 червня 2023 року, загального розміру кредиту 16520,49 грн, орієнтованої загальної вартості наданого кредиту 34193,12 грн, орієнтованої реальної річної процентної ставки 10858,86% (а. с. 38, т. 1).

Додаткова угода підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9667.

Довідкою АТ «Таскомбанк» № 83/47.1 від 02 січня 2025 року підтверджено здійснення 09 березня 2023 року успішного зарахування коштів на карту № НОМЕР_1 у розмірі 12000 грн, призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) згідно з додатковою угодою від 09 березня 2023 року до кредитного договору № 143791-КС-005 від 06 лютого 2023 року (а. с. 45, т. 1).

Згідно з листом АТ «ПриватБанк» від 14 лютого 2025 року та випискою за договором за період з 06 лютого 2023 року по 29 червня 2023 року в банку на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_3 до рахунку (IBAN НОМЕР_4 ) у гривні, на який 06 лютого 2023 року було здійснено зарахування переказу на картку в розмірі 7000 грн, а 09 березня 2023 року у розмірі 12000 грн (а. с. 78-103, т. 1).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 16 вересня 2024 року заборгованість за кредитним договором складає 52675,50 грн, з яких 16520,49 грн заборгованість за кредитом, 34355,01 грн заборгованість за процентами, 1800 грн заборгованість за комісією (а. с. 13-17, 18 т. 1).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до закону зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

Установлено, що договір № 143791-КС-005 про надання кредиту від 06 лютого 2023 року, додаткова угода до нього від № 1 від 09 березня 2023 року, Паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8170 та UA-9667.

Кредитний договір та додаткова угода містять персональні дані відповідача, зокрема, номер його картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, місце проживання, електронну адресу, номер телефону, а також номер особистого платіжного засобу, на який перераховуватимуться грошові кошти, вказаний самим відповідачем під час укладення договору.

У кредитному договорі визначено порядок та умови надання фінансового кредиту, сплати процентів, комісії та строк дії.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Факт перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_3 , вказаний ОСОБА_1 в кредитному договорі, підтверджується листом АТ «КБ «ПриватБанк», випискою за договором.

Відповідач не спростував факт отримання кредитних коштів на свій банківський рахунок.

Отже, доведеним є факт укладення між сторонами договору № 143791-КС-005 про надання кредиту від 06 лютого 2023 року та додаткової угоди до нього від № 1 від 09 березня 2023 року.

Відповідач на час укладення кредитного договору був обізнаний з процентною ставкою за користування кредитними коштами, орієнтовним розміром кредиту, загальною вартістю кредиту. Проте свої зобов`язання у визначений договором строк щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісії не виконав.

Нарахування процентів відповідає умовам договору та вимогам статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Товариство надало розрахунок заборгованості за договором, який відповідає умовам укладеного договору та підтверджує розмір заборгованості, в тому числі за процентами, нарахованими в межах строку кредитування, та за комісією.

Розрахунок заборгованості відповідач не спростував і не навів свій контррозрахунок.

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірність нарахування процентів за прострочення платежу, так як це не передбачено договором, не заслуговує на увагу.

За розрахунком позивача проценти нараховані за користування кредитними коштами відповідно до умов договору. Проте у зв`язку з порушенням строків сплати процентів, заборгованість за процентами стала простроченою.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди ОСОБА_1 із висновками суду першої інстанції по їх оцінці. Вони не впливають на законність рішення суду і не спростовують його висновок.

Порушень норм процесуального права, які б були підставою для

скасування рішення, суд не допустив.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді І. В. П`єнта

Т. О. Янчук