Провадження 2/193/372/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 серпня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О. В.,

за участі секретаря судового засідання Оселедець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

30.05.2025 позивач звернулась до суду із вищезазначеним цивільним позовом до відповідача ОСОБА_2 , за яким остання просила стягнути аліменти на свою користь з відповідача у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею 23-х років за умови її навчання. Поміж тим просить суд стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона є донькою відповідача ОСОБА_2 ..

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2019 із відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_4 , у розмірі 1050 грн щомісячно, починаючи стягнення з 04.01.2019 і до досягнення донькою повноліття.

Зазначає, що вона навчається у КЗ «Криворізький фаховий медичний коледж» ДОР на бюджетній основі та є студенткою першого курсу, з 01.09.2024, термін навчання до 30.06.2027. 19.05.2025 позивачу виповнилося 18 років.

У зв`язку із навчанням у цьому навчальному закладі вона потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги позивачу не надає. При цьому, відповідач є працездатною особою, працевлаштований, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, тому в змозі надавати таку допомогу.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, натомість надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Також надала заяву про уточнення своїх позовних вимог, згідно яких просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання у зв`язку з навчанням у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 гривень на місяць, які підтримала і просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання теж не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, пред`явлені до нього позовні вимоги у новій редакції визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв`язку з її навчанням у розмірі 3500 грн щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення уточнених позовних вимог з огляду на таке.

Від шлюбу, укладеного 12.03.2007 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , народилась донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.06.2007 (а.с. 14).

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 укладений шлюб між батьками позивача був розірваний (а.с. 15-16).

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2019 із відповідача ОСОБА_2 , було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1050 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову, а саме з 04.01.2019 і до досягнення донькою повноліття, у зв`язку із чим припинились стягнення аліментів за вказаним рішенням.

Позивачка ОСОБА_1 01.09.2024 вступила до КЗ «Криворізький фаховий медичний коледж» за програмою «сестринська справа» на перший курс на денну форму навчання з бюджетним фінансуванням. Термін навчання становить з 01.09.2024 по 30.06.2027, що підтверджено відповідною довідкою за № 135 від 20.05.2025 (а.с. 17).

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період із січня 2024 по травень 2025 року вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований у ТОВ «АТБ-Маркет», має стабільну заробітну плату, в середньому за підрахунком податку отримує 13 778,55 грн.

Згідно витягів з реєстру територіальних громад вбачається, що позивачка зареєстрована та проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5,9).

Норми права, які застосовував суд.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Зі змісту ч. 1 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в університеті, крім плати за навчання та побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Мотиви суду.

Сукупність досліджених доказів вказує на те, що повнолітня ОСОБА_1 , яка продовжує навчання у коледжі, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги на харчування, придбання одягу, у тому числі спеціалізованого, учбового приладдя, послуг інтернету, плату за перебування у гуртожитку, тощо.

Крім того, суд враховує, що навчання відбувається на денній формі, позбавляючи можливості позивачки працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, тому вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на її утримання судом встановлено, що останній має задовільний стан здоров`я, зокрема відомості (доказів), які свідчать про протилежне сторонами не надано, є працездатним, офіційно працює охоронником магазину ТОВ "АТБ-Маркет" та отримує заробітну плату у середньому 13 778,55 грн на місяць, інших утриманців не має, що свідчить про можливість матеріально надавати допомогу повнолітній доньці у зв`язку з її навчанням.

При цьому суд приймає до уваги, що з 04.01.2019 і до 19.05.2025, тобто до досягнення повноліття позивачкою, відповідачем сплачувалися аліменти на її утримання лише у розмірі 1050 грн на місяць.

Варто зауважити, що на відміну від статті 180 Сімейного кодексу України, яка регламентує про безумовний обов`язок кожного з батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, положення статті 199 цього Кодексу, визначають, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Між тим, на підставі встановлених фактичних обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача можливо стягнути аліменти на її утримання, яка продовжує навчатися, у твердій грошовій сумі, що становить у зміненому позивачем розмірі у сумі 3500 грн. щомісяця, з яким відповідач був згодний та не заперечував проти такого розміру аліментів на її утримання, тобто зазначений розмір аліментів відповідач буде спроможний щомісяця їх сплачувати.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак, оскільки позов подано до суду позивачем 30.05.2025, то саме з цієї дати підлягають стягненню з відповідача присуджені судом аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до приписів ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до розгляду справи по суті, з останнього належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (50% від суми судового збору, яка підлягає сплаті при поданні позову немайнового характеру 1211,20 грн.)

Щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 2, 3 та 4 ст.137 ЦПКУкраїни передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано договір про надання правничої допомоги № 13/05/25-3 від 13.05.2025 (а.с. 13-19), акт прийому передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги № 13/05/25-3 від 13.05.2025, згідно якого сторони погодили вартість послуг у розмірі 6000 грн (а.с. 20) та квитанції про сплату позивачем вартість вказаних послугу у загальній сумі 6000 грн (а.с. 21,22).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Суд вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є завищеним, необґрунтованим та неспівмірними із складністю справи та об`ємом роботи виконаний адвокатом, оскільки безпосередню участь у судовому засіданні адвокат не брала, вказана справа є малозначною, розгляд якої проводився у спрощеному позовному провадженні, фактично послуги з надання правничої допомоги полягала лише у складанні позовної заяви та направлення її до суду, тобто вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності та співмірності їхнього розміру.

З врахування наведеного та вимог ч. 2 ст. 141, ч. 4 ст.137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання у зв`язку з навчанням, у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 30.05.2025 і до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі гривень) гривень.

В іншій частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Відомості про сторін у справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 21.08.2025.

Суддя О.В. Томинець