Справа № 203/1387/20
Провадження № 2-з/0203/32/2025
УХВАЛА

20.08.2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Єдаменко С.В., ознайомившись із заявою Дніпровської міської ради про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дипломат Групп», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання провести демонтаж самочинно побудованого нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності та припинення права.

19 серпня 2025 року від представника Дніпровської міської ради надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме щодо автозаправної станції, загальної площі 2,7 кв.м., яка складається з літ. А- операторська, літ. В- навіс, літ. Б під В- колонка, літ. Г під В- резервуар, літ. Д - вбиральня, літ. Е - навіс, літ. Ж під Е- колонка, літ. З під Е -резервуар, І-мостіння, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та шляхом заборони державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо автозаправної станції, загальної площі 2,7 кв.м., яка складається з літ. А- операторська, літ. В- навіс, літ. Б під В- колонка, літ. Г під В- резервуар, літ. Д - вбиральня, літ. Е - навіс, літ. Ж під Е- колонка, літ. З під Е -резервуар, І-мостіння, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що ухвалою суду від 24 квітня 2020 року було вжито заходів забезпечення позову у цивільній справі № 203/1387/20 шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження спірного нерухомого майна, проте зазначені заходи були скасовані ухвалою суду від 13 травня 2024 року. Після скасування 12 березня 2025 року Верховним Судом рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року та постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 20 березня 2024 року в частині вирішення вимог первісного позову, до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла на новий розгляд цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Дипломат Групп», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання провести демонтаж самочинно побудованого нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності та припинення права. Після скасування заходів забезпечення позову відповідачем (ТОВ «Дипломат Груп») вчинено дії, спрямовані на відчуження спірного нерухомого майна, а саме - укладення договору купівлі-продажу автозаправної станції № 1350 від 04.07.2024, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , між ТОВ «Дипломат Груп», , та ОСОБА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 55725598, державний реєстратор - приватний нотаріус ДМНО Рудкевич Є. В., що підтверджується інформацією з Реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року судом було прийнято заяву позивача Дніпровської міської ради про зміну предмету позову, заміну неналежного відповідача належним та залучення третіх осіб без самостійних вимог. Саме вчинення відповідачем дій з відчуження спірного майна після скасування заходів забезпечення є підтвердженням ризику, який обґрунтовує необхідність вжиття повторного забезпечення позову. Враховуючи викладене саме такі заходи забезпечення позову, на думку представника позивача, є співмірними із позовними вимогами та здатні забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача, усунути ризики відчуження майна та зробити можливим реалізацію в майбутньому акту правосуддя у разі задоволення позову.

Суд зазначає, що згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, вивчивши доводи представника позивача, а також подані матеріали, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Це положення також закріплено у ст.ст.7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно ст.9 Конституції України, є складовою національного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Як роз`яснено в п.1, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Так, позов забезпечується, серед іншого, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами виник спір щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, а також беручи до уваги те, що відповідач після скасування попередніх заходів забезпечення позову здійснив дії з відчуження спірного майна, та невжиття заходів забезпечення позову у справі, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що втрачається як такий правовий сенс звернення до суду, порушується гарантований Конституцією України та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян. Фактично, з можливим відчуженням спірного майна, позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права в обраний ним спосіб захисту.

Тому суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, а саме: заборона ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме щодо автозаправної станції, загальної площі 2,7 кв.м., яка складається з літ. А- операторська, літ. В- навіс, літ. Б під В- колонка, літ. Г під В- резервуар, літ. Д - вбиральня, літ. Е - навіс, літ. Ж під Е- колонка, літ. З під Е -резервуар, І-мостіння, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; та заборона державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо автозаправної станції, загальної площі 2,7 кв.м., яка складається з літ. А- операторська, літ. В- навіс, літ. Б під В- колонка, літ. Г під В- резервуар, літ. Д - вбиральня, літ. Е - навіс, літ. Ж під Е- колонка, літ. З під Е -резервуар, І-мостіння, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , є співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він і звернувся до суду.

Таким чином, з огляду на викладене вище, з урахуванням обсягу позовних вимог, а також встановивши відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірність, суд доходить висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, 157, 258-261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме щодо автозаправної станції, загальної площі 2,7 кв.м., яка складається з літ. А- операторська, літ. В- навіс, літ. Б під В- колонка, літ. Г під В- резервуар, літ. Д - вбиральня, літ. Е - навіс, літ. Ж під Е- колонка, літ. З під Е -резервуар, І-мостіння, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі, щодо автозаправної станції, загальної площі 2,7 кв.м., яка складається з літ. А- операторська, літ. В- навіс, літ. Б під В- колонка, літ. Г під В- резервуар, літ. Д - вбиральня, літ. Е - навіс, літ. Ж під Е- колонка, літ. З під Е -резервуар, І-мостіння, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки до 20 серпня 2028 року.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя С.В. Єдаменко