Провадження № 2-о/161/405/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі :

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу

В С Т А Н О В И В:

11.06.2025 року заявниця ОСОБА_2 , через свого представника, звернулася до суду з даною заявою на обґрунтування якої вказала, що з жовтня 2007 року вона та ОСОБА_3 проживали разом як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_4 . За час спільного проживання вони з ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, крім того, всі свята вони проводили разом в колі друзів та рідних. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер у м. Луцьку, перебуваючи на роботі, від нещасного випадку в ТОВ «Луцька картонно-паперова фабрика». 14.03.2025 року вона звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення страхової виплати «одноразової допомоги сім`ї», однак їй було відмовлено у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують родинні стосунки померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Встановлення юридичного факту проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу можливо лише в порядку цивільного судочинства, оскільки іншого порядку встановлення такого факту, не існує. Просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16.07.2025 року від заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на адресу суду надійшов відзив на заяву, в якому ГПФУ у Волинській області зазначило, що заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_2 , обґрунтовуючи це тим, що заявниця звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у зв`язку з необхідністю звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення страхової виплати «одноразової допомоги сім`ї», однак у законодавстві визначено, що право на отримання допомоги у разі смерті потерпілого, з-поміж інших категорій осіб, має один з подружжя чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать, а відтак встановлення даного факту не створює для заявниці права для отримання страхової виплати. Просить залишити заяву без розгляду на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України (а.с. 45-46).

В судовому засіданні завника та її представник заявлені вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеному у письмовій заяві, просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на заяву просив слухати справу без участі його предствника (а.с. 46-зворот).

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч астиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луцьк помер ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10-11).

З акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 об 05 год. 30 хв. на (в) ТзОВ «Луцька картонно-паперова фабрика» вбачається, що ОСОБА_3 помер у зв`язку з нещасним випадком на підприємстві (а.с.19-21).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 2007 року та вели спільне господарство.

Вказані обставини підтверджуються, зокрема, довідкою ОСББ «Мальва-Луцьк» вих. № 01 від 10.01.2025 року (а.с. 13).

Факт спільного проживання ОСОБА_3 за вказаною вище адресою із заявницею, без реєстрації, до моменту його смерті, підтверджується також відповіддю ГУНП у Волинській області № 30027-25 від 07.03.2025 року, наданою за результатами проведеної перевірки за зверненням ОСОБА_2 (а.с. 64).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.07.2014 року вбачається, що заявниця ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Відтак, наявність спільної дитини у заявниці ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 є однією з визначальних ознак, які притаманні подружжю.

Вказані вище обставини знаходять також своє об`єктивне підтвердження у показаннях свідків, допитаних судом.

Так, свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що знайома із заявницею з 2009 року, ОСОБА_2 , заявниця є сестрою її чоловіка. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали разом із 2007 року, син ОСОБА_2 від першого шлюбу ОСОБА_8 представляв ОСОБА_3 як свого батька. За час спільного проживання у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився спільний син ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що знає заявницю з 1997 року, оскільки є сусідкою ОСОБА_2 . ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вона завжди вважала подружжям, оскільки вони постійно жили разом з 2007 року, мають спільну дитину, піклувалися один про одного, та про дітей, вели спільний побут, робили ремонт в квартирі. ОСОБА_7 піклувався як про свого рідного сина ОСОБА_11 , так і про сина заявниці від першого шлюбу ОСОБА_12 . Син ОСОБА_2 від першого шлюбу ОСОБА_12 завжди називав ОСОБА_3 батьком.

Аналогічні показання надала і свідок ОСОБА_13 , яка була допитана судом.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він є братом померлого ОСОБА_3 та завжди вважав ОСОБА_10 та ОСОБА_7 дружиною та чоловіком, оскільки вони проживали разом тривалий ас, мали спільну дитину, піклувалися один про одного та про дітей.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що її чоловік є двоюрідним братом ОСОБА_3 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали однією сім`єю з 2007 року без реєстрації шлюбу, вони все робили разом, вели спільне господарство, робили ремонт у квартирі. У них народилась спільна дитина, вона завжди їх сприймала як сім`ю.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів показання вищевказаних свідків у суду немає, їх показання узгоджуються між собою та з іншими доказами, наданими суду.

Крім того, із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1472475 від 12.06.2025 року (а.с. 35) вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2 з 15.03.2000 року і по теперішній час.

Отже, наведені обставини, свідчать про те, що заявниця відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, довела факт проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у період з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Положення ст. 74 СК України застосовуються із 01.01.2004 року, тобто із набранням чинності Сімейним кодексом України.

Надані заявницею фотографії, підтверджують факт спільного відпочинку з ОСОБА_3 , що в сукупності з іншими доказами у справі, на переконання суду, є доказами заявлених ОСОБА_2 вимог.

Про ведення спільного господарства та наявність спільного побуту свідчать і акти наданих сервісних послуг за абонентським договором № 902357072 від 30.08.2024 року та акт приймання-передачі обладнання ПрАТ «Датагруп», де контактною особою (абонент)/користувач є ОСОБА_3 , що підтверджує факт користування послугами постачальника електронних мереж та послуг ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 і є доказом спільного з заявницею побуту (а.с.16-17).

Таким чином, аналіз безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів в їх сукупності дає підстави для висновку, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки судом з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з 2007 року до моменту смерті останнього.

Щодо доводів заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про те, що дана справа не підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Як зазначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В своїй постанові від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного суду зазначила, що під час розгляду цієї справи вирішенню підлягало питання, чи можливо встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги в межах розгляду справи в порядку адміністративного судочинства та з урахуванням встановлення наявності або відсутності цього факту надати оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень, яке прийнято до встановлення судом такого факту.

Велика Палата ВС звернула увагу, що існує два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню в позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Справи про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Зокрема, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Отже, судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції відповідно до ст. 19 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

При цьому в одному провадженні не можуть бути поєднані вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, та оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки ці вимоги підсудні судам різних юрисдикцій.

Також Велика Палата ВС звернула увагу на неефективність підходу до визначення юрисдикційності спорів про встановлення юридичних фактів у судовому порядку залежно від мети звернення та наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Адже це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності доказування одних і тих же обставин, подій та фактів при кожному зверненні до судів різних юрисдикцій.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 263-265, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюб в період часу з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, місце знаходження: Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 6, .

Повний текст рішення складений 15 серпня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська