Справа №701/848/25
Провадження №2/701/495/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2025 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Байдужої Г. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.
На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Харківка, Маньківського району Черкаської області у віці 83 роки померла позивача мати ОСОБА_2 , про що 28.09.2021 року складено відповідний актовий запис №303, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28.09.2021 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Згідно інформації, яка вказана у постанові нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 12.07.2025 року №619 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 08.12.2021 року подали заяви про прийняття спадщини. На момент заведення спадкової справи заповіти від імені ОСОБА_2 відсутні. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми заявами від 12.08.2025 року, зареєстровано в реєстрі за №13-05 та №13-04 відмовилися від прийняття спадщини за законом після смерті матері. Після смерті матері ОСОБА_2 , позивач прийняла спадщину за законом, про що подала відповідну заяву до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №210 за 2021 рік. Після смерті матері залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Довідкою виконавчого комітету Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області від 12.08.2025 року №13-35 інформується, що вищевказаний будинок рахується за покійною ОСОБА_2 , і розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,46 га. При цьому, на вказане спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у неї немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Постановою нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 12.07.2025 року №619/02-31 її відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній матері майно мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Таким чином, нотаріусом підтверджено, що спадкоємець - позивач є таким, що прийняв спадщину, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини. На замовлення позивача комунальним підприємством Черкаська обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 . Згідно даних технічної інвентаризації житловий будинок збудовано у 1962 році. Довідка комунального підприємства Черкаська обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації від 06.08.2025 року №297 підтверджує, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.08.2025 року №439903856 підтверджує, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано. На звернення позивача отримано лист відділу містобудування та архітектури Маньківської селищної ради від 11.08.2025 року №116/06-09, який вказує, що забудова земельної ділянки відповідає вимогам містобудівної документації та державним будівельним нормам. Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що забудова житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами здійснена у період з 1962 по 1980 роки. На той час році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за указом від 26 серпня 1948 року та постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року. Слід також зазначити, що відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Позивач не може скористатись даним порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою та нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.
Позивач до суду не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі.
Представник відповідача Маньківської селищної ради Черкаської області, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу слухати у його відсутності за наявними матеріалами, що суд розцінює як визнання позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Харківка, Маньківського району Черкаської області у віці 83 роки померла позивача мати ОСОБА_2 , про що 28.09.2021 року складено відповідний актовий запис №303, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28.09.2021 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)(а.с.11).
Згідно інформації, яка вказана у постанові нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 12.07.2025 року №619 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 08.12.2021 року подали заяви про прийняття спадщини. На момент заведення спадкової справи заповіти від імені ОСОБА_2 відсутні (а.с.13).
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми заявами від 12.08.2025 року, зареєстровано в реєстрі за №13-05 та №13-04 відмовилися від прийняття спадщини за законом після смерті матері (а.с.14-19, 20-25).
Судом встановлено, що після смерті матері ОСОБА_2 , вона прийняла спадщину за законом, про що подала відповідну заяву до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №210 за 2021 рік (а.с.13).
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті матері залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .При цьому, на вказане спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у неї немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно.
Довідкою виконавчого комітету Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області від 12.08.2025 року №13-35 інформується, що вищевказаний будинок рахується за покійною ОСОБА_2 , і розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,46 га.(а.с.26)
На замовлення позивача комунальним підприємством Черкаська обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 (а.с.27-32).
Довідка комунального підприємства Черкаська обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації від 06.08.2025 року №297 підтверджує, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а.с.44)
Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.08.2025 року №439903856 підтверджує, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а.с.46).
На звернення позивача отримано лист відділу містобудування та архітектури Маньківської селищної ради від 11.08.2025 року №116/06-09, який вказує, що забудова земельної ділянки відповідає вимогам містобудівної документації та державним будівельним нормам (а.с.47).
Суд вирішуючи даний спір керується наступним.
Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що забудова житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами здійснена у період з 1962 по 1980 роки. На той час році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.
Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.
Отже, за указом від 26 серпня 1948 року та постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.
Відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Позивач не може скористатись даним порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою та нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Суд ураховує, що за змістом ст. 317 ЦК України визначає, що право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.
В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв`язку із смертю спадкодавця, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 ), право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський