Справа № 738/1089/25
№ провадження 2/738/399/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Шугалій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У травні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Менської міської ради Чернігівської області про визнання за ОСОБА_1 права співзабудовника в спільному майні та права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, з яких складається житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; про визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 права співзабудовника та права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, з яких складається житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу спадщини входить 1/2 частка в житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2 , який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав після померлого батька. Інша 1/2 частка в житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 відповідно до положень статей 60, 70 СК України належать ОСОБА_1 .. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області №49 від 17 жовтня 2000 року «Про оформлення права власності на жилий будинок по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 »; визнано недійсним Свідоцтво про право власності на жилий будинок з надвірними будівлями, яке видане виконавчим комітетом Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області 10 листопада 2000 року на підставі рішення №49 від 17 жовтня 2000 року Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області, зареєстроване Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 листопада 2000 року, реєстрова книга №2, реєстровий номер 217, Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 13 листопада 2018 року приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Ніколаєнком Сергієм Володимировичем, зареєстроване в реєстрі за № 1519; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/5 частину нерухомого майна, яким є об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 230 (житловий будинок), проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:42056107 від 13 липня 2018 року, прийнятого приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Ніколаєнком Сергієм Володимировичем, номер запису 27038630. Відповідно до інвентаризаційної справи №235 на домоволодіння АДРЕСА_1 , рік побудови житлового будинку значиться 1993. За життя спадкодавцем правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок не оформлялися у зв`язку з тим, що будинок не вводився в експлуатацію в установленому законом порядку. Нотаріусом відмовлено позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. Позивач ОСОБА_9 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок з надвірними будівлями позбавлена можливості оформити свою частку в спільному сумісному майні.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 16 червня 2025 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 червня 2025 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2025 року зобов`язано позивачі надати докази у справі, у зв`язку з чим судовий розгляд справи відкладено на 20 серпня 2025 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивачі та їх представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, просили справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 10 листопада 1984 року ОСОБА_3 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12).

Згідно із випискою із зборів уповноважених членів колгоспу «Перемога» с. Величківка протокол №3 від 19 вересня 1984 року ОСОБА_3 виділена земельна ділянка площею 0,30 га.

Як вбачається з Витягу з архівного фонду «Колгоспу «Перемога» «Протокол №6 заседания правления колхозником колхоза «Победа» от 27 июля 1988 года», вирішено «Продать ОСОБА_11 начатое строительство домика».

Згідно з Витягом із засідання виконавчого комітету Киселівської сільської ради народних депутатів Менського району Чернігівської області від 19 серпня 1988 року ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво жилого будинку в АДРЕСА_2 .

Рішенням Киселівської сільської ради народних депутатів Менського району від 16 вересня 1988 року схвалено рішення загальних зборів членів колгоспу №3 від 10 вересня 1988 року про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,30 га за рахунок земель колгоспу у АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального житлового будинку.

Пунктом 4 цього рішення передбачалося, що після закінчення будівництва надати житловий будинок і господарські будівлі для прийому комісією, призначеною виконкомом сільської ради народних депутатів.

В будівельному паспорті на забудову земельної ділянки, наданої індивідуальному забудовнику ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 за 1989 рік, містяться документи про забудову земельної ділянки індивідуальним забудовником ОСОБА_3 за такою ж адресою, які датовані 1984-1989 роками.

Рішенням виконавчого комітету Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області №3 від 30 січня 2015 року змінено нумерацію будинку з надвірними будинками по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи №235 на домоволодіння АДРЕСА_1 , розпочатої 15 березня 1995 року, рік побудови житлового будинку зазначено -1993.

Як вбачається з інформаційної довідки щодо об`єкта нерухомого майна №435 від 26 грудня 2024 року, виданої ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», рік будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 1993, згідно з архівними даними матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано у рівних частках за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а саме по 1/5 частці за кожним.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 13 квітня 2020 року, визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області №49 від 17 жовтня 2000 року «Про оформлення права власності на жилий будинок по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 »; визнано недійсним Свідоцтво про право власності на жилий будинок з надвірними будівлями, яке видане виконавчим комітетом Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області 10 листопада 2000 року на підставі рішення №49 від 17 жовтня 2000 року Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області, зареєстроване Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 листопада 2000 року, реєстрова книга №2, реєстровий номер 217, Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 13 листопада 2018 року приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Ніколаєнком Сергієм Володимировичем, зареєстроване в реєстрі за № 1519; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/5 частину нерухомого майна, яким є об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 230 (житловий будинок), проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:42056107 від 13 липня 2018 року, прийнятого приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Ніколаєнком Сергієм Володимировичем, номер запису 27038630.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, розташованого по АДРЕСА_1 рік спорудження/реконструкції житлового будинку - 1993.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірваний 08 серпня 1999 року.

Таким чином, матеріалами справи документально підтверджено, що будівництво житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , яке було завершено у 1993 році, здійснювалось у період зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ..

Судом встановлено, що після набрання рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року законної сили, ОСОБА_1 та за життя ОСОБА_3 належної державної реєстрації на спірний будинок не здійснили.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 вказане господарство складається з житлового будинку А-1, прибудова А1-1, А2-1, А3-1, ганку а, а1, погреба а2, навісу а3, а4, сараю Б, літньої кухні б, сараю В, в, навісу в1, г, вбиральні Г.

Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 13 січня 2025 року, вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 324941,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігові помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на частку в житловому будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 та на інше майно. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

З матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_3 державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що ОСОБА_2 своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У матеріалах спадкової справи заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини відсутні (а.с. 59-120).

16 грудня 2024 року нотаріусом видані ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03 січня 2025 року відмовлено, у зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, позивачі позбавлені можливості в установленому законом порядку зареєструвати належні їм частки у житловому будинку АДРЕСА_1 .

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статей 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Вказані норми узгоджуються з нормами статті 60 СК України.

Відповідно до статей 69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 Цивільного кодексу України).

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 статті 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (абзац перший).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Отже, об`єкт незавершеного будівництва за визначенням частини 3 статті 331 ЦК України за своєю правовою природою є сукупністю будівельних матеріалів, які є майном, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво).

У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 722/823/17-ц (провадження №61- 45361св18) Верховний Суд розмежував правовий статус незавершеного та самочинного будівництва, зазначивши, що об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, а отже, є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил може підлягати поділу між ними, а щодо самочинного будівництва такі способи захисту прав не застосовуються.

Водночас, при вирішенні спору про поділ майна подружжя Верховний Суд України зазначив, що в разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію. Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнанні (постанова від 18 листопада 2015 року у справі № 6-388цс115).

У постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710 цс15 Верховний Суд України звернув увагу, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичної точки зору, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними (аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року № 6-388цс15, від 27 травня 2015 року № 6-159цс15).

У постанові від 07 вересня 2016 року у справі №; 6-47цс16 Верховний Суд України, пославшись, зокрема, на те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток, залишив у силі рішення суду першої інстанції про визнання за позивачкою права співзабудовника на 1/2 частину збудованого за час шлюбу, але не прийнятого в експлуатацію об`єкта незавершеного будівництва, яке фактично експлуатується.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „ Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Виходячи з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 „ Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок", за позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців, при неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати за цими особами право на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку.

Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок", різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту позивачів шляхом задоволення їх позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-80, 247, 258, 259, 263 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права та обов`язки співзабудовника на житловий будинок та господарські споруди, розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , права співзабудовника на житловий будинок та господарські споруди, розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачі:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивачів:

ОСОБА_12 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлений 25 серпня 2025 року.

Суддя Н.В. Волошина