Справа № 521/9093/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Багнюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 521/9093/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області згідно ухвали Хаджибейського районного суду м. Одеси від 20.06.2025 року за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, оскільки місце реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1 , що територіально підсудна Овідіопольському районному суду Одеської області.

В позовній заяві позивачка ОСОБА_1 , просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18 липня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено справу до судового розгляду на 21.08.2025 року о 11 год. 30 хв.

20 серпня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , звернувся до суду з заявою про закриття провадження по справі, мотивуючи свою заяву тим, що в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа № 509/5338/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.11.2024 року по справі № 509/5338/24 було закрито провадження по цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а тому представник відповідача вважає даний позов таким, що підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника відповідача підлягає задоволенню, а провадження по справі підлягає закриттю, з огляду на таке.

Судом встановлено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа № 509/5338/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розгляду справи №509/5338/24 позивачка відмовилась від позову, відмова від позову була прийнята судом та закрито провадження у справі, про що 25.11.2024 року постановлена ухвала. Ухвала від 25.11.2024 року у справі №509/5338/24 до суду апеляційної інстанції не оскаржувалась та набула законної сили 11.12.2024 року.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Вказане положення ч. 2 ст. 256 ЦПК України було зазначено в ухвалі від 25.11.2024 року у справі №509/5338/24, відповідно якої було закрито провадження у справі.

Незважаючи на зазначені обставини, позивачка повторно звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судом встановлено, що зміст позовної заяви, що була подана ОСОБА_1 і розглядалась у справі №509/5338/24 був повністю тотожним змісту позовної заяви, що розглядається судом у даній справі, про той самий предмет і з тих самих підстав. Будь-які нові підстави у позовній заяві або обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, відсутні.

Позови вважаються тотожними у тому випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, підстава і предмет (пункт 3 частини першої статті 255 ЦПК України).

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21), від 19 січня 2022 року у справі № 766/4505/20 (провадження № 61-14440св21).

Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядалися судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. (Постанова Верховного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 192/265/23)

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (Постанова Верховного Суду від 08 квітня 2019 року у справі № 640/7778/18).

Натомість позовна заява по даній справі дослівно співпадає з текстом позовної заяви по справі №509/5338/24, отже суд відповідно до імперативних положень ст. 255 ЦПК України має закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Керуючись ст. ст.255-256,258,260-261,352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Є.М. Панасенко