1Справа № 335/7947/25 2-з/335/36/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши заяву заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька Миколи Валерійовича в інтересах держави в особі Запорізької міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька Миколи Валерійовича в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна,
12.08.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька М.В. в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у розмірі 9446554,93 грн.
Ухвалою судді від 13.08.2025 прийнято до розгляду вищезазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 18.09.2025 о 09 год. 30 хв.
13.08.2025 заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька М.В. подано заяву про застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу та знаходиться у нього, без обмеження/позбавлення права користування ним.
Пунктом 9 Договору передбачено, що земельна ділянка, на якій розташоване вищезазначене нерухоме майно, не є власністю Продавця (ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ КОМБІНАТ БУДМАТЕРІАЛІВ»), а знаходиться у нього в оренді згідно договору оренди землі від 14.11.2005.
За відомостями з Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка у період з 14.11.2006 по 14.11.2016 перебувала в оренді ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ КОМБІНАТ БУДМАТЕРІАЛІВ».
Разом з тим, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію права оренди ОСОБА_1 та укладення договору оренди землі та додаткових угод до договору оренди землі щодо вищезазначеної земельної ділянки.
Вищенаведені обставини свідчать, що ОСОБА_1 безпідставно використовує вищевказану земельну ділянку, не сплачуючи при цьому обов`язкових платежів у встановленому законом розмірі.
Згідно вказаних розрахунків загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за вказаний вище період становить:
- за 2017 рік з 03.04.2017 по 31.12.2017 955 669,24 грн;
- за 2018 рік з 01.01.2018 по 31.12.2018 1 277 724,71 грн;
- за 2019 рік з 01.01.2019 по 31.12.2019 1 277 724,71 грн;
- за 2020 рік з 01.01.2020 по 31.12.2020 1 169 502,16 грн;
- за 2021 рік з 01.01.2021 по 31.12.2021 1 277 724,71 грн;
- за 2023 рік з 01.01.2023 по 31.12.2023 1 616 321,76 грн;
- за 2024 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024 1 698 754,17 грн;
- за 2025 рік з 01.01.2025 по 31.01.2025 173 133,45 грн.
Враховуючи, що ОСОБА_1 користувався вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, він відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які він одержав у вигляді несплаченої орендної плати за період з 03.04.2017 по 31.12.2021 та з 01.01.2023 по 30.01.2025 у розмірі 9 446 554,93 грн.
Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є стягнення до місцевого бюджету більше ніж 9,4 млн. грн, від сплати яких відповідач упродовж тривалого часу безпідставно ухиляється.
Ураховуючи вказане, Запорізька міська рада позбавлена можливості використати фактично належні їй грошові кошти на користь мешканців міста, тим більш в умовах воєнного стану.
Таким чином, у даному випадку позовні вимоги спрямовані, перш за все, на задоволення потреб територіальної громади міста Запоріжжя.
Тому, заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька М.В. вважає, що уданій позовній заяві необхідно застосувати захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу та знаходиться у нього, без обмеження/позбавлення права користування ним.
Невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Запорізької міської ради та вплинути на виконання цього рішення.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 не є фізичною особою підприємцем, тому встановити фінансовий стан ОСОБА_1 з відкритих джерел інформації неможливо.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем зареєстровано право власності на наступні об`єкти нерухомого майна:
Вказані об`єкти нерухомого майна належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2016 № 606.
Пунктом 3 зазначеного договору передбачено, що сторони здійснюють продаж за 1 547 000 грн.
Таким чином, вартість майна, яке належить ОСОБА_1 , складає 1 547 000 грн станом на 2016 рік, інших відомостей щодо вартості вказаного майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно не зазначено.
Враховуючи, що у відповідача відсутнє інше майно, крім вищезазначеного, накладення арешту на об`єкти навіть із меншою вартістю ніж сума позовних вимог є мінімально необхідним заходом для забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.
Не накладення арешту на нерухоме майно відповідача може призвести до передачі його в іпотеку пов`язаним юридичним особам, або взагалі його відчуження, що у подальшому унеможливить виконання судового рішення
З урахуванням вищевикладеного, матеріалами справи підтверджено існування реальної загрози ефективному захисту порушених інтересів держави у випадку не застосування заходів забезпечення позову. Такі заходи є достатніми та співмірними у співвідношенні до заявлених позовних вимог.
Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів,
у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.
При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
Зазначений захід забезпечення позову не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості.
Отже, вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначеного заходу забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.
Забезпечення позову направлено на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача.
Враховуючи вищевикладене заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька М.В. просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно - котельня (літ. Х) площею 282 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з
Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно з ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).
За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.
Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у розмірі 9446554,93 грн., є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.
Окрім того, судом враховано, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до передачі майна в іпотеку пов`язаним юридичним особам, або взагалі його відчуження, що у подальшому унеможливить виконання судового рішення, і у свою чергу, призведе до порушення принципу обов`язковості судових рішень, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України.
Підсумовуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести призведе до передачі майна в іпотеку пов`язаним юридичним особам, або взагалі його відчуження, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача
При цьому, накладення арешту на майно та заборона вчиняти дії до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.
Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.
Строк дії заходів забезпечення позову унормовано в ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя
Заяву заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька Миколи Валерійовича в інтересах держави в особі Запорізької міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редька Миколи Валерійовича в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна - задовольнити.
Копію ухвали для виконання направити до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.
Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Суддя В.О. Макаров