Провадження № 2/686/685/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії, в обґрунтування якого вказав, що позивачем є стягувачем у виконавчому провадженні відкритому Першим відділом Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В грудні 2019 року позивач звернувся письмово до відповідача зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, яку направив на адресу відповідача поштою, в якій просив провести службове розслідування по фактах бездіяльності державного виконавця, вчинити дії про примусовому виконанню рішення суду та повідомити позивача письмово про результати скарги. Відповідач отримав скаргу, проте відповіді на скаргу не надав. У зв`язку з чим позивач звернувся із позовом про визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на скаргу від 30.12.2019 у строку, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Представник відповідача подав відзив на позов, де вказав, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця по посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 447-448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скаргу ОСОБА_1 зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції відділу 18.01.2020 за номером 4685/20.19-25, а відповідь на скаргу надіслана 20.01.2020 за вих.. № 17017, що підтверджується реєстром на відправку простої кореспонденції, а тому строки визначені Законом України «Про звернення громадян» не порушено.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постав виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться до відмова сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов передбачених п.п.1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Таким чином, відповідь на скаргу ОСОБА_1 була надіслана в строк та в спосіб визначений законом, просить в позові відмовити.

Позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, де вказав, що доводи відповідача що лист за вихідним № 17017 був відправлений позивачу 20.01.2020 суперечить наданим відповідачем доказам, які підтверджують, що лист № 17017 був підготовлений для відправки позивачу тільки 29.01.2020, однак факт відправки яки позивачу засобами поштового зв`язку відповідачем на підтверджений належними та допустимими доказами, а тому ці доводити є недоведеними. Отже наведені обставини спростовують доводи відповідача про надання ним відповіді на скаргу позивача від 30.12.2019 у встановлений законом строк. З наведених обставин бездіяльність відповідача призвела до порушення прав позивача гарантованих ст. 40 Конституції України, а тому є незаконною.

ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмета позиву та просив суд визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому відповіді на скаргу від 30.12.2019 у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян», зобов`язати відповідача надіслати відповідача на поштову адресу позивача відповідь за розглядом скарги від 30.12.2019, стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову.

Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

30.12.2019 ОСОБА_1 звернувся письмово до начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зі скаргою на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні ВП 59511041, в якій просив провести службове розслідування по фактах бездіяльності державного виконавця, вчинити дії про примусовому виконанню рішення суду та повідомити позивача письмово про результати скарги.

Скарга від 30.12.2019 направлена позивачем рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком 300433332 та вручена адресату 02.01.2020 згідно тре кінчу Укрпошти.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 вказував, що скарга від 30.12.20219 не розглянута відповідачем у строки встановлені Законом України «Про звернення громадян», оскільки відповідач отримав скаргу 02.01.2020, то строк для надання відповіді на неї сплив 01.02.2020, проте в порушення вимог закону відповідач на скаргу відповіді не надав, чим допустив незаконну бездіяльність.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організаційне залежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Доводи позивача ОСОБА_1 щодо розгляду його скарги від 30.12.2019 згідно вимог Закону України «Про звернення громадян» є неспроможними з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про судоустрій і статус суддів", "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", "Про адміністративну процедуру".

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця по посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 447-448 ЦПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визнання незаконною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на скаргу від 30.12.2019 у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян», зобов`язання відповідача надіслати відповідача на поштову адресу позивача відповідь за розглядом скарги від 30.12.2019, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою в позові слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 246, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15,16 ЦК України, Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , 29018, м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 13/2.

Дата складення повного тексту рішення суду : 15.08.2025.

Суддя: