Справа № 697/94/25
Провадження № 2/697/338/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Деревенського І.І.,

за участю: секретаря судових засідань Задорожнього К.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гончарука А.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Руднічука Д.В.,

представника третьої особи Костенко Н.Г.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, Чорнобаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районні Черкаської області Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу батька з актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач), треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, Чорнобаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районні Черкаської області Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу батька з актового запису про народження дитини.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що він народився та фактично весь час проживає у місті Канів, Черкаської області. Зазначає, що після відбуття дійсної строкової військової служби, яку він проходив у період з 2011-2012 року, він повернувся до ОСОБА_3 та влаштувався на роботу в охоронну фірму «Сокіл». З фінансової допомоги своєї матері у вересні 2015 року він придбав собі квартиру у власність, в якій на даний час зареєстрований та постійно проживає. Зазначає, що приблизно у травні-червні 2016 року він познайомився з ОСОБА_4 , яка видалася йому досить розважливою, серйозною та освіченою особою і йому вона сподобалася. Стверджує, що декілька разів вони зустрічалися і в серпні 2016 року він запросив відповідачку до себе додому відсвяткувати день народження позивача. Після святкування відповідачка залишилася у позивача в квартирі переночувати, і у них відбулися інтимні стосунки.

Зазначає, що після цього позивач та відповідач зустрічалися у позивача в квартирі декілька разів, але з часом відповідач перестала відповідати позивачу на телефонні дзвінки і він не знав куди вона поділася. Його спроби відшукати відповідачку не дали успіху, оскільки позивач знав про неї досить мало інформації, окрім імені позивачу про відповідачку нічого не було відомо.

Десь через рік, влітку 2017 року відповідачка сама зателефонувала позивачу і повідомила, останнього що він є батьком двомісячної доньки.

Позивач зазначає, що він придивлявся до дочки, шукав будь-яку схожість з ним, але відповідачка так переконливо доводила йому наявність схожості рис обличчя і звичок, що він їй повірив, адже у двомісячному віці нічого не можна було розпізнати, тому і прийняв рішення про те, що його дитина має жити з позивачем. Після цього з його згоди було записано батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач та відповідач уклали шлюб 17.08.2021 і зареєстрували його у Канівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 145. Стверджує, щоб забезпечувати свою сім`ю належним чином позивач перейшов на іншу роботу та влаштувався нічним мийником цехів у забійному цеху підприємства « Наша Ряба» із заробітною платою близько 20000 гривень.

Зазначає, що сторони проживали до 2022 року, але з початком повномасштабного вторгнення російських військ на територію України позивач був мобілізований до лав Збройних Сил України та відправлений на фронт. Перебуваючи на фронті та інколи спілкуючись з товаришами, які залишилися в Каневі, він отримував інформацію, що його дружина йому зраджує. В 2024 році позивача тяжко контузило і він отримав тяжке осколочне поранення, у зв`язку з чим потрапив до шпиталю. Після шпиталю позивач був відправлений на реабілітацію по місцю проживання. Коли він прийшов додому, то на порозі квартири його зустріла відповідач та невідомий чоловік, якого відповідач відрекомендувала своїм новим чоловіком.

Позивач зазначає, що в ході словесної перепалки він дорікнув відповідчці їх донькою, на що вона в запалі сказала, що ця дитина не його, що відповідачка його використала для узаконення дитини. Тобто, щоб виправдати свою поведінку перед своїми батьками, вона вирішила в такий спосіб використати любов позивача до неї і його довіру. Згодом позивач дійшов до висновку, що дитина може бути не його, оскільки схожість з ним, на чому так наполягала відповідачка, була дуже сумнівною.

Після цього, відповідачка і невідомий позивачу чоловік вибралися з речами з квартири, приходили неодноразово і влаштовували йому часті скандали та бійки з погрозами. І весь час відповідачка глузувала з нього, як вона його ошукала з батьківством і тепер він буде сплачувати аліменти на чужу дитину до її повноліття.

Позивач зазначає, що він більш ніж упевнений, що відповідачка увійшла в його довіру і фактично використала його, вказавши, що має від нього двомісячну дитину. При цьому її дії, на погляд позивача, зумовлені цинічною метою, а саме: укладення шлюбу та стягнення з позивача аліментів на утримання дитини. На це побічно вказує той факт, що приблизно у жовтні 2023 року, коли позивач висловив пропозицію розірвати шлюб, відповідачка звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини. Зазначає, що він не міг бути присутнім на судовому засіданні та скористався послугами адвоката, який згодом повідомив позивачу, що 27.03.2024 Канівським міськрайонним судом було прийнято рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, яка зареєстрована як ОСОБА_5 , до її повноліття. Зазначає, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою фактично були припинені з листопада 2022 року, а шлюб розірвано за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області 16.10.2024, відповідачка по справі залишила собі набуте у шлюбі прізвище « ОСОБА_6 », проживає з дитиною та цивільним чоловіком окремо. Зазначає, що їх нічого не пов`язує окрім дитини, яка записана на ім`я позивача і він записаний батьком дитини.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд, виключити відомості про його батьківство з актового запису №64 від 11.05.2017, вчиненого Чорнобаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

17.02.2025 ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

06.03.2025 засобами поштового зв`язку від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Руднічука Д.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн.. Відзив обгрунтовує тим, що вищевказані позивачем фактичні обставини є повністю вигаданими та не мають нічого спільного з дійсними подіями, які позивачем навмисно були сфабриковані для обґрунтування заявлених ним вимог, які по суті є безпідставними та грубо суперечать вимогам законодавства, з наступних підстав. Зазначає, що відповідачка повністю заперечує викладені позивачем позові обставини справи, а саме: те, що у травні - червні 2016 року сторони познайомились; у серпні 2016 року між ними відбулись інтимні стосунки; потім відповідачка кудись зникла; в літку 2017 року повідомила позивачу про народження від нього доньки та переконала його у цьому, в зв`язку з чим позивач нібито погодився проживати з позивачкою та дитиною разом, а також виявив згоду записати себе батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Стверджує, що вищезазначені позивачем у даному позові події в дійсності ніколи не відбувались та є повністю надуманими та таким що які суперечать реальним обставинам. Відповідач зазначає, що позивачем вже подавався аналогічний позов у справі №697/2259/23, який після подачі відзиву на цей позов відповідачкою був залишений судом 27.03.2024 за заявою позивача без розгляду.

Представник відповідачки зазначає, що насправді сторони уперше познайомились лише після народження дитини у 2017 році жодних зустрічей на день народження позивача у його квартирі та інтимних стосунків з ним у 2016 році між сторонами справи не було, це є вигаданими фактами, що умисно зазначені для обґрунтування нібито обставин зачаття доньки відповідачки з позивачем виходячи з дати народження дитини, більш того відповідачка не лише не переконувала позивача у народженні її доньки від нього, а усіляко намагалась у 2021 році відмовити його від реєстрації його батьком дитини, через народження її дитини від іншого чоловіка. Тобто, зазначені позивачем у позові факти були умисно вигадані позивачем для того щоб обійти норму закону передбачену ч. 5 ст. 136 СК України, що на даний час не дає права позивачу на оспорювання свого батьківства щодо дитини ОСОБА_5 , з підстав відсутності у нього кровного споріднення з даною дитиною, так як він це усвідомлював ще на момент реєстрації себе батьком дитини і погодився визнати себе її батьком. ОСОБА_1 достовірно знаючи, що донька відповідачки - ОСОБА_5 , була народжена не від нього та не є їх спільною дитиною, тобто усвідомлючи в момент реєстрації себе батьком ОСОБА_5 , що не є таким, добровільно погодився на це, що виходячи з норм ч. 5 ст. 136 СК України, на даний час не дає права позивачу на оспорювання свого батьківства щодо дитини ОСОБА_5 , з підстав відсутності у нього кровного споріднення з даною дитиною.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом фактично суперечить сам собі, так як в цьому разі він категорично заперечує, що він був обізнаний про те, що донька відповідачки народжена від іншого чоловіка на час реєстрації його батьком дитини, а отже його нібито було ошукано відповідачкою, проте до цього позивач 16.10.2023 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області звертався з аналогічною позовною заявою про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у справі № 697/2259/23, де позивач зазначав протилежне, а саме вказував, що «від шлюбу у сторін по справі спільних дітей немає, проте батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було записано позивача з його згоди».

За позовною заявою позивача від 16.10.2023 до Канівським міськрайонним судом Черкаської області було відкрито провадження у справі № 697/2259/23, де відповідачка погоджувалась з позивачем щодо того, що від шлюбу у сторін по справі спільних дітей немає.

Звертає увагу суду, що позовна заява ОСОБА_1 від 16.10.2023 складена та підписана особисто позивачем, тому останній не може заперечувати вказані ним в даному позові обставини, посилаючись на їх помилковість або необізнаність з ними.

Крім цього, відповідачка зазначала у відзиві на позов у справі № 697/2259/23, що тривалий час не бажала, щоб позивач реєстрував себе батьком її доньки, так як вона була народжена не від позивача, а від іншого чоловіка, про що неодноразово зазначала позивачу, у тому числі у присутності свідків, про те позивач вмовив відповідачку на цей крок, оскільки вважав, що це допоможе у подальшому його спілкуванні з дитиною.

За вказаних обставин, доводи позивача щодо необхідності доведення в цьому спорі відсутності кровного споріднення для подальшого виключення відомостей про особу позивача як батька з актового запису про народження дитини є безпідставними, оскільки наявність кровного споріднення за вказаних обставин справи не має значення для правильного вирішення даної справи (а.с. 38-52).

20.03.2025 ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області, відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Гончарука Андрія Володимировича про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

20.03.2025 ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області, задоволено клопотання представника позивача - адвоката Гончарука А.В. та витребувано у Золотоніського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районні Черкаської області Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису №64 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та документації на підставі якої складався відповідний актовий запис та видавалося свідоцтво про народження, розгляд справи відкладено на 03.04.2025.

31.03.2025 на адресу суду від Золотоніського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районні Черкаської області Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли витребувані ухвалою суду від 20.03.2025 докази.

03.04.2025 ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 01.05.2025, яке було відкладено до 06.06.2025, яке в свою чергу за клопотанням відповідачки ОСОБА_2 відкладено до 19.06.2025, яке також в подальшому за клопотанням представника відповідача адвоката Руднічука Д.В. було відкладено на 08.07.2025 та 14.08.2025.

Аргументи учасників справи

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву, з підстав викладених у позовній заяві. Зазначив, що 2016 році відповідачка приїздила до нього, в них відбулися інтимні стосунки, потів відповідачка пропала на певний час, а влітку відповідачка повідомила його, що він є батьком дитини. Підтвердив твердження зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Гончарук А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовільнити в повному обсязі. Зазначив, що сторони познайомилися у 2016 році, позивач визнав себе батьком для якнайкращих інтересів дитини. Зазначив, що відповідачка не визнає позов з матеріальної складової, оскільки отримує аліменти на утримання дитини. Наголосив, що сама відповідачка підтвердила той факт, що позивач не є батьком дитини та ввела позивача в оману твердженнями, що останній є біологічним батьком дитини.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову та залишити все без змін. Зазначила, що їх стосунки розпочалися у 2017 році та вона неодноразово говорила позивачу, що її дитина народжена від іншого чоловіка, однак позивач наполіг на тому, щоб його записали батьком дитини, і лише через заначний час вони разом внесли зміни, щодо даних дитини.

Представник відповідача адвокат Руднічук Д.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову на підставі ч. 5 ст. 136 СК України, оскільки позивач добровільно погодився визнати себе батьком дитини та на момент реєстрації себе батьком дитини позивач знав, що не є біологічним батьком дитини. Також заявив клопотання про надання його терміну для подачі заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Представник зацікавленої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області КостенкоН.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити та зазначила, що дитина має бути у повноцінній сім`ї для захисту інтересів дитини.

Представник зацікавленої особи - Чорнобаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районні Черкаської області Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Юлія Миргородська-Марченко, у судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без участі представника зацікавленої особи. Зазначила, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, заперечень, щодо виключення відомостей про батька дитини, з актового запису про народження не мають. Проти заявлених позовних вимог не заперечують (а.с.69).

Допитаний у в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , зазначив, що він є батьком відповідачки. Пояснив суду, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 познайомилися в 2017 році коли у ОСОБА_8 вже була дитина. Зазначив, що у 2016 році ОСОБА_8 проживала цивільним шлюбом з її хлопцем ОСОБА_8 , а після розірвання відносин з ОСОБА_8 познайомилася з ОСОБА_9 . Зазначив, що в них були суперечки щодо встановлення батьківства. Зазначив, що у травні 2018 року чув розмову розмову про те, що дитина не позивача та ОСОБА_8 повідомила що дитина не його.

Допитана у в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , зазначила, що є невісткою позивача. Повідомила суд, що на момент знайомства ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у ОСОБА_8 вже була дитина. Зазначила, що сторони прожили 4 роки. Також повідомила, що сторони познайомилися в 2017 році, та згодом у червні 2017 року ОСОБА_8 переїхала в м. Канів до ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки ОСОБА_2 народилась дочка ОСОБА_11 , про що Чорнобаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, складено актовий запис №64 від 11.05.2017 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.115).

З копії актового запису про народження №64 від 11.05.2017 року вбачається, що 11.05.2017 за заявою матері дитини ОСОБА_4 була проведена реєстрація народження дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, батьком зазначено ОСОБА_12 (а.с. 110).

Дані обставини також підтверджуються копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №2 від 06.10.2021, з якого вбачається, що під час реєстрації народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Чорнобаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, дані про батька були записані на підставі ст. 135 СК України зі слів матері та зазначено батьком ОСОБА_12 , мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.116-117).

17.08.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб у Канівському відділі реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що було складено актовий запис №145 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.45 на звороті). Після укладення шлюбу відповідач змінила прізвище із « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_6 ».

06.10.2021, ОСОБА_1 та ОСОБА_14 у Канівському відділі реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) склали та підписали спільну заяву про визнання батьківства, згідно зі ст. 126 СК України (а.с.111), після чого до актового запису про народження № 64 від 11.05.2017 були внесені зміни до прізвища дитини з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_6 », по батькові дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_15 » та зазначено відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1

На підставі внесених змін видано повторне свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 від 11.10.2023. Батьками дитини зазначені: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_14 (а.с.14).

16.10.2024 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_14 було розірвано, що підтверджується рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі №697/2250/23, яке набрало законної сили 18.11.2024. Крім того, даним рішення встановлено, що у сторін спільні діти відсутні, проте батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі згоди позивача записаний позивач (а.с. 15-16).

Відповідачка ОСОБА_2 під час розгляду справи підтвердила ту обставину, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

З витягу рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2024 вбачається, що з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 (а.с.17-19), що підтверджується сторонами у справі.

З копії позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_14 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини датованої 16.10.2023, вбачається, що 17.08.2021 він та відповідач уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Канівським відділом реєстрації актів цивільного стану у черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №145. Від шлюбу у сторін спільних дітей не має, проте батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з згоди позивача записаний позивач (а.с.45-46).

З копії ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2024 у справі №697/2259/23, вбачається, що заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Васяновича В`ячеслава Валерійовича про залишення позову без розгляду задоволено. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_14 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини залишено без розгляду (а.с.47-48).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Нормами ст. 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суди мають керуватися вимогами пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України та враховувати загальні засади цивільного законодавства, зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані із фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Отже, актом цивільного стану фіксується подія та дія, яка сталася.

Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Пунктом 1 ч. 1ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», передбачено, що актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122,124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126,127 СК).

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, судам слід ураховувати, що відповідно до статті 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч. 1 ст. 122 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Нормами ч. 5 ст. 136 СК України, передбачено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Європейський суд з прав людини зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що у відповідності до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява N 3150/05, пункт 109, рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2007 року).

Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.5 ст. 136 СК України для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати.

Відповідно, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.

Факт того, що позивач не є біологічним батьком визнається відповідачкою ОСОБА_2 ..

На момент внесення змін до актового запису про народження дитини щодо батька позивач знав, що не є її біологічним батьком, що підтверджується актовим записом про народження дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №64 від 11.05.2017 з внесеними змінами та доповненнями), в якому було зазначено зовсім інші відомості про батька, які повністю не співпадають з прізвищем, ім`ям та по батькові позивача, подачею спільної заяви про визнання батьківства 06.10.2021.

Вказані докази підтверджують заперечення відповідача про обізнаність позивача на час внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, що ОСОБА_1 не є батьком.

Окрім цього, як зазначили свідки, сторони познайомилися вже після народження дитини в літку 2017 року та те, що відповідачка повідомляла позивачу, що дитина не його, при цьому позивачем жодного доказу який спростовував би зазначене суду не надано, що серед іншого є також тією обставиною яка підтверджує обізнаність останнього про те, що він не є батьком дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення не відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також необхідність приймати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.

Задоволення позову позивача призведе до скасування відповідних зобов`язань позивача перед дитиною, що призведе в тій чи іншій мірі до порушення права дитини на належний рівень життя.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат

При зверненні до суду позивач судовий збір не сплачував, як такий що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з огляду вищезазначеного, судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави.

14.08.2025 в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Руднічуком Д.В. було заявлено усне клопотання про намір подати докази сплати правової допомоги протягом 5 днів після проголошення рішення, у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Руднічуку Д.В. необхідно подати докази щодо розміру понесених сторонами судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 136 СК України, ст.ст. 12, 13, 16, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, Чорнобаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районні Черкаської області Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу батька з актового запису про народження дитини відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Руднічуку Дмитру Володимировичу протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати до суду докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа 1: Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області: місцезнаходження: вул. Шевченка, 49, м. Канів, Черкаський район, Черкаська область;

Третя особа 2: Чорнобаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районні Черкаської області Центрального регіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): місцезнаходження: вул. Центральна, 158, смт. Чорнобай, Золотоніський район, Черкаська область.

Головуючий І . І . Деревенський