Провадження № 2-о/554/27/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Титаренко Д.В.

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника Савченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кулик Артем Ігорович, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, визначивши заінтересованими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, у якій просила встановити факт , що вона знаходилась на утриманні свого брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі в момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3

В обґрунтування заяви вказала, що ОСОБА_2 є її рідним братом, з яким вона разом із своєю донькою з 2021 року почали проживати разом. Під час спільного проживання ОСОБА_2 ніс усі витрати на купівлю майна спільного користування, регулярно сплачував комунальні платежі, фінансово забезпечував її дитину. Після смерті батьків, інших родичів вони не мають. З 23.07.2022 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу до ВЧ НОМЕР_1 навідником 3 десантно-штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно - штурмового батальйону. ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 , будучи на військовій службі та перебуваючи у зоні бойових дій , продовжував регулярно надавати гроші на її утримання та для життєвих потреб. Заявник вказує, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув від вибухової травми внаслідок виконання бойових завдань. ОСОБА_1 зазначає, що у період з 01.06.2022 р. по 06.09.2025 р. постійно надсилав на її карту грошові перекази та вона перебувала на його утриманні. На початку жовтня 2023 р. ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 для отримання одноразової грошової дороги та соціальних виплат на виконання п. 2 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як отримувач такої допомоги в розумінні ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак ІНФОРМАЦІЯ_6 їй було відмовлено у виплаті такої допомоги та роз`яснено , що у неї не має правових підстав для оформлення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану». У зв`язку, з чим змушена звернутись до суду з даним позовом .

Ухвалою суду від 02 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження.

Ухвалою суду від 07 січня 2025 року виправлено описку в ухвалі суду від 02 січня 2025 року в частині дати смерті ОСОБА_2

15 січня 2025 року від заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшли пояснення на позовну заяву, у яких представник зазначила, що члени сім`ї померлого, що перебували на його утриманні, які відповідно до Постанови КМУ 168, мають право на одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 гривень вважаються такими, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до вимог статті 267 Сімейного кодексу України повнолітні брати, сестри зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх братів та сестер, які потребують матеріальної допомоги і якщо вони не мають батьків, чоловіка, дружини або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні брати та сестри можуть надавати матеріальну допомогу. Повнолітні брати і сестри зобов`язані утримувати непрацездатних повнолітніх братів і сестер, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони не мають чоловіка, дружини, батьків або повнолітніх дочки, сина, за умови, що повнолітні брати та сестри можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, є певні умови у зв`язку з якими повнолітні брати (сестри) зобов`язані утримувати своїх братів (сестер), які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати : у випадку непрацездатності брата (сестри); вони не мають чоловіка, дружини, батьків або повнолітніх дочки, сина. ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент загибелі його сестрі було 31 рік. У додатках до заяви заявниця не додає ні документи, які б підтвердили її непрацездатність, ні будь-які докази, які б вказували на потребу у матеріальній допомозі, наявність або відсутність чоловіка. Заявниця зазначає, що проживала разом з братом за однією адресою, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, однак жодних доказів на підтвердження вищевказаних обставин не наводить (окрім реєстрації місця проживання). Також заявниця зазначає, що ОСОБА_2 постійно надсилав їй на карту грошові перекази. Однак, з наданих фактичних даних достеменно не відомо, що перекази здійснювалися саме ОСОБА_2 та з його рахунку.

Заявниця не надає жодного документу про її не працевлаштування, про неможливість працевлаштування. Представник заінтересованої особи звертає увагу, що у заяві зазначається, що « ІНФОРМАЦІЯ_7 заявниці було відмовлено у виплаті такої допомоги та роз`яснено, що у неї немає правових підстав для оформлення одноразової грошової допомоги». Однак в дійсності, з наданих фактичних даних, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 були лише повернуті документи на доопрацювання у зв`язку із подачею неповного пакету документів, рішення про відмову у виплаті не приймалося. Представник заінтересованої особи вважає, що докази надані заявницею не підтверджують факту перебування її на утриманні брата ОСОБА_2 (а.с.80-81).

15 січня 2025 року від заінтересованої особи Міністерства оборони України до суду надійшли пояснення на позовну заяву, у якій зазначили, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Від встановлення факту перебування на утриманні померлого військовослужбовця залежить виникнення її права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому, даний факт повністю заперечується заінтересованою особою Міністерством оборони України. Таким чином, у заявниці фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження. Враховуючи те, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, а також роз`яснити заявниці її право звернутися в порядку позовного провадження. Заявниця вказала, що вона перебуває на утриманні померлого військовослужбовця. Представник заінтересованої особи наголошує на тому, що заявницею не було надано доказів на підтвердження наявності/відсутності її доходів та доходів померлого для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, так як повинно бути доведено, а тому не підтверджено, що дохід померлого був саме єдиним джерелом її доходу. Таким чином є сумнів про перебування заявниці на утриманні у померлого військовослужбовця, оскільки остання не надала жодного доказу про надання їй грошових сум для утримання/проживання. Заявницею також не надано доказів ні від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області про сплату (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за військовослужбовцем протягом вказаного терміну перебування на утриманні заявниці, ні від Державної податкової служби України доказів про доходи (відсутність), отримані військовослужбовцем. Таким чином, заявниця не надала жодних доказів про свої доходи та доходи померлого (а.с.87-90).

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заяву підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просили заяву задовольнити. Заявник на запитання суду пояснила, що працює в ОТП Банк з 2021 року, має мінімальну заробітну плату 7 000 грн. Аліменти на утримання дитини не отримувала, почала їх отримували з 2024 року.

Заінтересовані особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, належним чином повідомлялись про дату та час розгляду справи, в судове засідання представники не з`явились.

Суд, заслухавши заявника та його представника, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на таке.

Судом встановлено, що з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 (а.с.12) та копії свідоцтва серії НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_2 (а.с.18) вбачається, що останні є рідними сестрою та братом.

З копії довідки виданої 16.11.2022 р. КП «ЖЕО №2» вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 померла (а.с.35).

З копії сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) № 65 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 08.09.2022 р. сповіщено про те, що її брат, гранатометник десантно-штурмового взводу десантно-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 ,1988 р.н., вірний військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявив стійкість і мужність, героїчно загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , н.п. Долина, Слов`янський р-н., Донецька обл. (а.с.23).

З довідки про причини смерті № 4737 вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, причина смерті: вибухова травма внаслідок військових дій (а.с.24).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 видано свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , з якого слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 (а.с.21).

З копії свідоцтва на поховання ОСОБА_2 вбачається, що воно видане на ім`я ОСОБА_1 (а.с.25).

Факт родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заявницею документально у судовому засідання не підтверджено, зокрема, свідоцтвом про шлюб із зміною прізвища, разом з тим, заінтересованими особами не спростовується.

З копії повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_8 вбачається, що представлені документи на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 168, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця солдата ОСОБА_2 повернуто на доопрацювання. В пакеті поданих документів відсутнє рішення суду, в якому встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 (а.с.9).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказала, що вона є подругою з дитинства та кумою заявниці. Пояснила, що ОСОБА_1 проживала разом з батьками та братом за адресою АДРЕСА_1 , а коли вийшла заміж переїхала за іншою адресою, трішки не жила разом, потім знову повернулась. Коли не стало мами ОСОБА_10 взяв на себе повноваження забезпечувати родину, а потім пішов воювати добровольцем.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні вказала, що вони з ОСОБА_1 є сусідами перебувають у дружніх стосунках. ОСОБА_12 проживала з братом все життя. ОСОБА_10 хороша та добра людина, допомагав сестрі та племіннику . ОСОБА_12 спочатку була у декреті, не працювала, брат допомагав їй, а потім почалась війна.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні повідомив, що він є товаришем ОСОБА_14 та підтримував з ним стосунки, знає, що у нього є сестра ОСОБА_12 . Після смерті матері ОСОБА_10 забезпечував і себе, і ОСОБА_15 . До війни ОСОБА_10 працював в Чехії та надавав допомогу сестрі. Після поверненні в Україну пішов на війну.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У ч. 1 ст.315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Встановлення факту перебування заявниці на утриманні брата, який загинув, має для заявниці юридичне значення і потрібне для отримання нею одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.

Виходячи з мети встановлення заявницею факту перебування на утриманні свого рідного брата, суду необхідно встановити, чи входить вона до кола осіб, що мають право на такі виплати згідно з вимогами, передбаченими Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 .

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.

Пунктом 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно зі ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на 07.02.2023, тобто на дату загибелі військовослужбовця) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Стаття 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає членів сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, системне тлумачення положень статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та положень статей 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги як утриманці загиблого військовослужбовця мають його члени сім`ї за одночасного існування двох умов: 1) вони є непрацездатними та 2) вони перебували на його утриманні.

Особи, які вважаються непрацездатними, вказані в ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а умови перебування на утриманні вказані в ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Матеріалами справи підтверджується, що заявниця проживала з братом, однак ОСОБА_1 не надано достатніх та допустимих доказів, які б підтвердили, що у період перебування на військовій службі брат надавав заявниці кошти, що склали більшу частину її доходу. З доданого до матеріалів справи звіту рахунку за картковим рахунком ОСОБА_1 не можливо встановити , що перекази грошових коштів на її картковий рахунок здійснював її брат ОСОБА_2 .

Крім того, заявниця на момент загибелі брата була повнолітньою, доказів, які б підтверджували належність заявниці до категорії непрацездатних осіб, які мають право отримання пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не надано. Разом з тим, з доданого звіту-розрахунку за картковим рахунком ОСОБА_1 вбачається, що остання отримувала заробітню плату, тобто мала самостійний дохід, що підтверджено нею особисто у судовому засіданні.

Тому підстав для задоволення заяви про встановлення факту про перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого рідного брата ОСОБА_2 немає.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні померлого брата ОСОБА_2 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про залишення заяви без розгляду

У судовому засіданні представниця Міністерства оборони України просила залишити заяву про встановлення факту без розгляду з огляду на можливість позасудового вирішення спору.

Розглянувши заявлене клопотання суд дійшов висновку, що підстав для його задоволення немає, оскільки:

1) перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні;

2) між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_6 не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останні не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги;

3) чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21).

Керуючись ст.ст.81, 258, 259, 263, 265, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кулик Артем Ігорович, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Заінтересована особа Міністерство оборони України, місце знаходження: 03168 м.Київ, проспект Повітряних сил, буд.6, .

Повний рішення складено 19 серпня 2025 року.

Суддя Л.І.Савченко