Дата документу 21.08.2025
Справа № 334/7154/15-ц
Провадження № 2/334/22/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки.

31.10.2018 представник позивача звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 430,4 кв.м.. житловою площею 192,4 кв.м., зазначений в плані літерою «А-2» та наступні господарчі га побутові будівлі і споруди: в`їзд до гаражу - літера «Б», паркани -№№1,5,6,7,9 ворота -№2, хвіртки - №8, замощення - літера «1», площа земельної ділянки на якій розташований будинок складає 938 кв.м. що належить на праві власності ОСОБА_1 та передане ним в іпотеку згідно договору іпотеки №5047-1171 від 02.11.2007р. в межах суми боргу за Кредитним договором №5047-117К від 02.11.2007 р. станом на 31.07.2015 р. у розмірі 8 230 479,27 гривен (вісім мільйонів двісті тридцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривен 27 кой.), шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, що буде визначена у порядку виконавчого провадження. Ухвалою суду від 21.02.2019 позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою позивача залишені без розгляду.

В обґрунтування позову про стягнення заборгованості вказує, що 02.11.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 5047-117К, з цільовим призначенням для ремонту житлового будинку, за умовами якого відповідач отримав кредитні ресурси у розмірі 1150000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,0 % річних та терміном повернення кредиту до 02.11.2014 року.

14.12.2011 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору від 02.11.2007 року щодо отримання кредитних ресурсів у розмірі 1149997,26 грн.

В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору 02.11.2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки № 5047-117І, відповідно до якого, останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 430,4 кв.м, житловою площею 192,4 кв.м , зазначений в плані літерою «А-2» та наступні господарські та побутові будівлі і споруди: в`їзд до гаражу літера «Б», паркани - №№1,5,6,7,9 , ворота - №2, хвіртки - №8, замощення літера «І», площа земельної ділянки на якій розташований будинок складає 938 кв.м.

Також в забезпечення належного виконання умов вищевказаного договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 5047-117П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань.

14.12.2011 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №5047-117П від 02.11.2007.

Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі.

Відповідачі взяті на себе обов`язки щодо виконання умов кредитного договору та договору поруки належним чином не виконували, у зв`язку з чим станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 8230479,27 грн., яка складається з простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 1029997,26 грн., простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 818781,96 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 6381700,05 грн.

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вказана справа перебувала в провадженні судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісакова Д.О., згідно розпорядження керівника апарата Ленінського районного суду м. Запоріжжя №89 від 01.11.2018 року Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана на розгляд судді Турбіній Т.Ф.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2019 позов Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» було задоволено частково, стягнуто в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 5047-117к від 02.11.2007 року в розмірі 3697558,44 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 1029997,26 грн., процентам за користування кредитом 818781,96 грн., заборгованості по пені 1848779,22 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2019. Ухвалою суду від 17.03.2021 заочне рішення було скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 09.10.2024 замінено первісного позивача у справі на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» за заявою останнього.

В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі не з`явилися у судове засідання, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Відзиву на позовну заяву не надали.

Суд, вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 02.11.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 5047-117К з цільовим призначенням для ремонту житлового будинку, за умовами якого відповідач отримав кредитні ресурси у розмірі 1150000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,0 % річних та терміном повернення кредиту до 02.11.2014 року.

Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлена відповідальність позичальника щодо прострочення виконання договірних зобов`язань, відповідно до якого, за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів. Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% (один процент) від простроченої суми за кожний день прострочення.

14.12.2011 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору від 02.11.2007 року щодо отримання кредитних ресурсів у розмірі 1149997,26 грн.

В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, 02.11.2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки № 5047-117І, дійсність якого оскаржується в суді.

Також в забезпечення належного виконання умов вищевказаного договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 5047-117П, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань.

14.12.2011 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №5047-117П від 14.12.2011 року, згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії №5047-11К від 02.11.2007 та за Додатковою угодою №1 від 14.12.2011 року.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 п. 2 договору поруки, Поручитель у випадку невиконання зобов`язань по Кредитному договору, відповідає перед Банком як солідарний відповідач у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів та підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, неустойки по основному боргу і процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків.

Відповідно до п.3.1. Договору поруки від 06.08.2007 року, у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором у зазначенні у договорі строки, поручитель зобов`язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором (письмового або телетрансміссійного) про невиконання боржником прийнятих не себе зобов`язань, сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор, шляхом її перерахування на рахунок кредитора будь-яким способом, вказаним кредитором.

Позивач вказує, що зобов`язання щодо надання коштів банком виконані, проте відповідачі взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору не виконала, у зв`язку з чим, станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 8230479,27 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 1029997,26 грн., простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 818781,96 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 6381700,05 грн.

На підтвердження розміру заборгованості за договором № 5047-117К від 02.11.2007 року позивачем надано розрахунок заборгованості.

Згідно з цим розрахунком, з 1150000,00 грн. наданого кредиту сума фактичного погашення основного боргу становить 120002,74 грн., прострочена заборгованість становить 1029997,26 грн.

Сума нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 02.11.2007 по 31.07.2015 становить 1489974,92 грн., сплачено за вказаний період 671192,96 грн., залишок заборгованості становить 818781,96 грн.

Згідно з пунктом 6.1 Кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.

За прострочення погашень заборгованості по кредиту за період з 31.07.2014 по 31.07.2015 нараховано пеню у розмірі 3738542,57 грн., за прострочення сплати відсотків нараховано пеню у розмірі 2643157,48 грн., а всього нараховано заборгованість по пені у сумі 6381700,05 грн.

Банк, відповідно до п.3.4 Кредитного договору звернувся до боржника і поручителя з вимогою дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих відсотків та пені, що підтверджується долученими до позову копіями Листів-вимог від 14.08.2015 р. вих. №2918 та. №2919.

Вказані вимоги залишені без виконання, у зв`язку з чим банк звернувся з вказаним позовом до суду.

09.10.2020 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів зазначених у Додатках №1,2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках №1,2 до Цього Договору.

09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках №1,2 до Цього Договору.

Відтак, наразі ТОВ «Олком-Лізинг» є правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором № 5047-117К від 02.11.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 .. Окрім права вимоги за Кредитним договором № 5047-117К від 02.11.2007 року, ТОВ «Олком-Лізинг» набуло права вимоги за договорами забезпечення, а саме: договором іпотеки від 02.11.2007 року, № 5047-117І, посвідченим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. (зареєстровано в реєстрі за № 4-1500), договором поруки від 02.11.2007 року № 5047-117П.

Згідно з реєстром кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (Додаток №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020), та згідно з реєстром договорів поруки, права вимоги за якими відступаються, та поручителів за такими договорами (Додаток №2 до Договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020), ТОВ «Олком-Лізинг» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 за Кредитним договором № 5047-117К від 02.11.2007 та договором поруки № 5047-117П від 02.11.2007. На момент відступлення права вимоги, тобто станом на 09.10.2020, залишок по тілу кредиту становив 1029997,26 грн., залишок по відсоткам становив1726957,89 грн.

Ухвалою суду від 09.10.2024 замінено первісного позивача у справі на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512, статей 514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Для заміни кредитора згода боржника не є обов`язковою.

Тобто, в разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним.

Розрахунок заборгованості, наданий первісним позивачем, відповідачами не спростований, у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача ОСОБА_2 , заперечуючи розмір заборгованості, посилався на те, що ОСОБА_2 здійснила платежі для погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 576690,39 грн., які не відображені у розрахунку заборгованості.

Дослідивши надані відповідачкою квитанції в сукупності з розрахунком заборгованості, суд встановив, що усі платежі на погашення заборгованості за кредитним договором №5047-11К від 02.11.2007 відображені та враховані у розрахунку заборгованості, крім платежів за квитанціями: від 09.11.2007 квитанція №15, від 09.11.2007 квитанція №14, від 09.11.2007 квитанція №16, в яких призначення платежу стосується інших кредитних договорів, а не кредитного договору №5047-11К від 02.11.2007.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність заборгованості за кредитним договором №5047-11К від 02.11.2007 станом на 31.07.2015 в розмірі 8230479,27 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 1029997,26 грн., простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 818781,96 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 6381700,05 грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до умов Договорів поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором Поручитель разом з Відповідачем солідарно відповідає перед Позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

При цьому, вирішуючи питання про стягнення заборгованості по пені, суд виходить з наступного.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди», що кореспондується з положенням п.3.4 укладеного Кредитного договору, яким передбачений обов`язок позичальника достроково повернути кредитні ресурси, нараховані проценти та неустойку передбачену умовами Договору.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

ЦК України передбачає спеціальні засоби, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання. Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати саме по собі.

З огляду на вищевказане та враховуючи правові позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 24 жовтня 2018 року (справа № 317/3837/15-ц, провадження № 61-20144св18), суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою акцесорним характером володіє неустойка, яка, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно із частиною першою, другою статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

При зменшенні розміру неустойки суд не обмежений тільки розміром основної заборгованості, оскільки законодавчої заборони такого зменшення не встановлено. Таким чином, за наявності обставин, встановлених частиною третьою статті 551 ЦК України, суд за власним переконанням може зменшити розмір неустойки в розумних межах.

Право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

Законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Поряд із цим сукупність обставин у конкретних правовідносинах можуть вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.

Суду необхідно зважати на співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16, від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18).

З огляду на викладене, на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, оцінивши за внутрішнім переконанням встановлені обставини і подані докази в сукупності, суд, визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, звертає увагу на те, що пеня у вісім разів перевищує розмір основної заборгованості, та враховуючи ступінь виконання зобов`язання боржником, відсутність доказів того, що порушення боржниками умов договору призвело до настання негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язань, доходить висновку, що на підставі частини третьої статті 551 ЦК України розмір пені, який підлягає стягненню, слід зменшити до розміру основної заборгованості по кредиту у сумі 1029997,26 грн.

Враховуючи вищевказане, та зважаючи на той факт, що на час розгляду справи відповідачі, які несуть солідарну відповідальність, порушили умови кредитного договору, мають невиконані перед позивачем зобов`язання за кредитним договором від 02.11.2007 року, суд дійшов висновку, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з них на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 2878776,48 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 1029997,26 грн., відсоткам за користування кредитом 818781,96 грн., заборгованості по пені 1029997,26 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1278,17 грн. (пропорційно задоволеним вимогам).

Керуючись ст. 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ»(01033, м. Київ, вул. Прахових Сім`ї, 58/10 корп. 1, оф.1, ) заборгованість за кредитним договором № 5047-117к від 02.11.2007 року в розмірі 2878776,48 грн. (два мільйони вісімсот сімдесят вісім тисяч сімсот сімдесят шість грн. 48 коп.), яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 1029997,26 грн., процентам за користування кредитом 818781,96 грн., заборгованості по пені 1029997,26 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ»(01033, м. Київ, вул. Прахових Сім`ї, 58/10 корп. 1, оф.1, ) судовий збір у розмірі 639,08 грн. (шістсот тридцять дев`ять грн. 08 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ»(01033, м. Київ, вул. Прахових Сім`ї, 58/10 корп. 1, оф.1, код ЄДРПОУ 40001502) судовий збір у розмірі 639,08 грн. (шістсот тридцять дев`ять грн. 08 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» (01033, м. Київ, вул. Прахових Сім`ї, 58/10 корп. 1, оф.1, .

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ..

Суддя: Турбіна Т. Ф.