Справа № 750/6396/25
Провадження № 2/750/1989/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Маринченко О.А.,

секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення недоодержаної пенсії,

в с т а н о в и в :

13 травня 2025 року ОСОБА_2 з використанням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить стягнути недоодержану суму пенсії в розмірі 181813 грн. 28 коп.

Обгрунтовано позов, зокрема, тим, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року в справі № 620/4362/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки від 19 липня 2021 року № ФЧ46886 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. На виконання даного рішення суду відповідачем був проведений перерахунок пенсії. З грудня 2022 року пенсія ОСОБА_3 виплачувалася в збільшеному розмірі в сумі 9456 грн. 57 коп. Різниця пенсії на виконання вказаного рішення суду за період з 01 квітня 2019 року до 30 листопада 2022 року складає 159813 грн. 28 коп. Вказана сума пенсії була нарахована, але у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань не виплачена. Також, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року в справі № 620/12926/23 зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити з 01 березня 2023 року нарахування та виплату ОСОБА_3 щомісячної доплати в сумі 2000 гривень, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». На виконання даного рішення суду відповідачем був проведений перерахунок пенсії. З лютого 2024 року пенсія ОСОБА_3 почала виплачуватися в збільшеному розмірі 12656 грн. 57 коп. Різниця пенсії на виконання вказаного рішення суду за період з 01 березня 2023 року до 31 січня 2024 року складає 22000 грн. Дана сума пенсії була нарахована, але у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань не виплачена. Сума невиплаченої пенсії на виконання рішення суду від 09 серпня 2022 року в справі № 620/4362/22 та рішення суду від 11 жовтня 2023 року в справі № 620/12926/23 становить 181813 грн. 28 коп. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 . Позивач звернувся до відповідача щодо отримання нарахованої за вказаними рішеннями суду та невиплаченої ОСОБА_3 за життя пенсії. Однак, відповідач вказану заяву не задовольнив та повідомив, що суми пенсії, які залишились невиплаченими у зв?язку зі смертю, не включаються до складу спадщини. Враховуючи, що позивачу, як спадкоємцю, не була виплачена сума пенсії, яку спадкодавець не встиг отримати за життя, а тому він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві відповідач зазначає, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію та членів їх сімей і залишилися недоодержаними, у зв?язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім?ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. На виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року в справі № 620/4362/22 та від 11 жовтня 2023 року в справі № 620/12926/23 було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3 . Судові рішення, які набрали чинності, стосуються лише особи, відносно якої вони ухвалені, згідно даних рішень не можуть бути зроблені дії відносно інших осіб, якщо інше не зазначене в рішенні суду. Оскільки позивач не був стороною в справі і суд не вирішив жодних зобов`язань щодо нього, у відповідача немає законних підстав проводити дії стосовно позивача згідно з рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року в справі № 620/4362/22 та від 11 жовтня 2023 року в справі № 620/12926/23. Особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям. Отже, з наведених норм законодавства та досліджених обставин справи не може бути встановлено неправомірності дій Головного управління, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позовні вимоги вони підтримують.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засідання не з`явилася, у відзиві просила справу розглянути за її відсутності.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року в справі № 620/4362/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_3 в перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки від 19 липня 2021 року № ФЧ46886 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки від 19 липня 2021 року № ФЧ46886 про розмір грошового забезпечення, складеної станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 992 грн. 40 коп.

ОСОБА_3 на виконання вказаного судового рішення було проведено перерахунок пенсії. Сума доплати склала 159813 грн. 28 коп., про що свідчить копія розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФЧ46886 (а.с. 14).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року в справі № 620/12926/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_3 з 01 березня 2023 року щомісячної доплати в сумі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» після проведення перерахунку пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року в справі № 620/4362/22. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити з 01 березня 2023 року нарахування та виплату ОСОБА_3 щомісячної доплати в сумі 2000 гривень, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

З копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФЧ46886 слідує, що на виконання вказаного судового рішення ОСОБА_3 було проведено перерахунок пенсії. Сума доплати склала 22000 грн. (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 11).

10 березня 2025 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Шатуновою С.М. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким останній є спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3 , а саме: суми доплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року до 30 листопада 2022 року, яка нарахована згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року в справі 620/4362/22, що зберігається в Головному управлінні пенсійного фонду України в Чернігівській області у розмірі 159813 гривень 28 копійок, за період з 01 березня 2023 року до 31 січня 2024 року в справі № 620/12926/23, яка нарахована згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року, що зберігається в Головному управлінні пенсійного фонду України в Чернігівській області у розмірі 22000 гривень, що належать спадкодавцю на підставі повідомлення № 2500-0404-8/14151, виданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 26 лютого 2025 року. Вартість спадкового майна становить 181813 гривень 28 копійок (а.с. 12).

17 квітня 2025 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про виплату позивачу недоодержаної померлим ОСОБА_3 пенсії в сумі 181813 грн. 28 коп. (а.с. 16).

Листом № 5423-5089/Л-02/8-2500/25 від 05 травня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, зокрема, повідомило, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні, отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв?язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім?ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім?ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім?ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с. 17).

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частин першої, третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із статтею 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців чи осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

У разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 червня 2022 року в справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання. Якщо особа протягом 6 місяців після смерті пенсіонера не зверталася до Пенсійного фонду для отримання відповідних сум пенсії, у такому разі, сума пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку частини першої статті 52 Закону № 1058-IV, частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вказане також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2024 року в справі № 420/8604/21 та інших, в яких, зокрема, зазначається, що лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Так, за життя ОСОБА_3 не одержав доплату до пенсії в сумі 181813 грн. 28 коп.

Позивач як спадкоємець померлого ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з метою отримання цих коштів, однак вони позивачу виплачені не були.

За вказаних обставин, враховуючи положення законодавства, така сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат.

Так, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Лук`янець Денис Миколайович.

Згідно з копією акту прийняття-передачі наданих послуг судових витрат, (суми гонорару за надану правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги від 16 квітня 2025 року) вартість послуг за надання правничої допомоги складає 6000 грн. (а. с. 19).

Копією квитанції до прибуткового касового ордера від 16 квітня 2025 року підтверджується сплата ОСОБА_2 адвокату Лук`янцю Денису Миколайовичу 6000 грн. за договором про надання правничої допомоги від 16 квітня 2025 року (а.с. 20).

Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи положення законодавства, керуючись одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, наявність сталої судової практики в такій категорії справ, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в даній справі, однак у сумі 2000 грн.

Також, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення недоодержаної пенсії задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 недоотриману суму пенсії в розмірі 181813 грн. 28 коп. (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот тринадцять гривень 28 копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1454 грн. 51 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 2000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, місцезнаходження: вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 21390940.

Суддя