Справа № 127/8888/25
Провадження № 2/127/1615/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, за участі третьої особи процесуального керівника прокурора Харківської обласної прокуратури Жорняка Михайла Сергійовича про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, за участі третьої особи процесуального керівника прокурора Харківської обласної прокуратури Жорняка Михайла Сергійовича про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.11.2016 відповідач відкрив кримінальне провадження №0000979, за ч. 1 ст. 365 КК України щодо неправомірних дій співробітників УПП у м. Харкова ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які 22 жовтня 2016 року зупинили автомобіль Хонда державний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу, яким за дорученням керувала дружина позивача ОСОБА_4 . Інспектори, зловживаючи службовим становищем намагались вилучити автомобіль, звинуватили ОСОБА_4 в порушенні правил дорожнього руху та винесли постанову про адміністративне правопорушення №107858 по ч. 1 ст. 122 КУпАП. 09.12.2016 Дзержинський райсуд м. Харкова, розглянувши заяву за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора УПС МВС України м. Харкова Настенко Є.В. виніс постанову, якою визнав протиправними дії інспектора Настенко Є.В. щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності і скасував постанову АР №107858 вiд 22.10.2016.

30.05.2017 Київський райсуд м. Харкова, розглянувши цивільну справу №640/5211/17 за позовом ОСОБА_4 до УПП м. Харкова про відшкодування моральної шкоди спричиненої незаконними діями інспектора Настенко Є.В., виніс рішення, яким частково задовольнив позов, та стягнув з Державного бюджету України через ДКСУ на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Але численні слідчі халатно ставлячись до своїх посадових обов`язків, абсолютно не провівши досудове слідство у кримінальному провадженні 0000979, та не провівши необхідні слідчо-процесуальні дії направлені на встановлення істини, так і не усунувши недоліки зазначені в нижчевикладених ухвалах слідчих продублював тексти раніше винесених постанов скасованих ухвалами суду виносили невмотивовані та незаконні постанови про закриття кримінального провадження 0000979, виклавши у них свідомо недостовірні, доводи, копії яких навмисно не спрямовували на адресу позивача. В подальшому слідчими неодноразово виносились постанови про закриття кримінального провадження №0000979, однак позивач звертався до суду зі скаргами на постанови слідчих, які були скасовані ухвалою суду. Слідчі судді, розглянувши скарги позивача на вищезазначені постанови про закриття кримінального провадження. на відміну від прокурора Жорняк М.С. винесли ухвали, якими скасували вищезазначені постанови та зазначити, що постанови слідчого про закриття кримінального провадження не відповідають вимогам закону оскільки вони винесені без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. рішення є невмотивованими та передчасними, слідчими не усунені конкретні недоліки, зазначені у ухвалах слідчого судді.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000979 здійснював прокурор Жорняк М.С., який вступивши в злочинну змову з слідчими, спільно зайнялися невластивою для цих посадових осіб діяльністю- укриттям посадових злочинів, навмисне скоєних щодо позивача фігурантами у справі і протягом тривалого часу тільки імітують розслідування та нагляд у кримінальному провадженні №0000979.

Позивач вважає що прокурор Жорняк М.С., навмисно не виконував вимоги Конституції України і КПК України, в результаті чого процес досудового розслідування у кримінальному провадженні фактично припинено в зв`язку з відсутністю контролю з боку прокурора ОСОБА_5 . ОСОБА_1 зазначає, що своїми тривалими неправомірними незаконними діями та бездіяльністю, надмірну тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні, відповідач і третя особа ОСОБА_5 , заподіяли йому, як потерпілому, моральну шкоду, яку позивач оцінює у 570000,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2025 відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача Харківської обласної прокуратури про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

22.04.2025 від представника відповідача Харківської обласної прокуратури Крупської К.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними, і такими, що не підлягають задоволенню. Слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування №0000979 від 07.11.2016, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ухвалою судді.На цей час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. Доводи ОСОБА_1 щодо завдання йому шкоди не підтверджено належними та допустимими доказами, які б свідчили, що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування такої шкоди. Також, позивачем не мотивовано чому на його користь підлягає стягненню саме 570 000 грн, не наведені підстави визначення саме такої суми. Посадовими особами органів прокуратури будь-яких протиправних дій стосовно позивача не вчинено, доказів протиправності їх дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000979 позивачем не надано. Матеріали справи не містять жодного доказу завдання позивачеві моральної шкоди та її розміру. Ухвалами суду не встановлено неправомірних дій посадових осіб органів прокуратури. Процесуальні рішення на які посилався позивач та розцінені ним як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дії при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил ст. 303 КПК України, тобто є механізмом реалізації права особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування. В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового слідства, не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а сам факт скасування вказаних постанов відповідача не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання такими діями позивачу моральної шкоди.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 пов`язує спричинення йому моральних страждань з тривалою бездіяльністю прокурора у кримінальному провадження Жорняка М.С. під час проведенням досудового розслідування у кримінальній справі № 0000979 від 07.11.2016, однак позивач так і не надав належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань внаслідок неналежного проведення досудового розслідування, не надав доказів встановлення факту протиправності дій органів прокуратури, а також факту наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями (бездіяльністю) зазначеного органу та його посадових осіб і їх вини в заподіянні цієї шкоди.

Таким чином, оскільки позивач всупереч свого процесуального обов`язку не надав належних, допустимих та достовірних доказів про спричинення йому моральної шкоди, не довів протиправності у діях (бездіяльності) її заподіювачів, не довів наявності причинного зв`язку між завданою шкодою і протиправними діями (бездіяльністю), у суду не має підстав для стягнення такої шкоди на користь позивача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.12.2016 Дзержинським районним судом м. Харкова (справа №638/17112/16-а) винесено постанову якою визнано протиправними дії інспектора роти № 4 батальйону УПС МВС України м. Харкова Настенко Є.В. щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №107858 від 22.10.2016 року. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №107858 від 22.10.2016 року стосовно притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

30.05.2017 Київським районним судом м. Харкова у справі №640/5211/17 ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями задоволено частково та стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_4 маральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.08.2017 рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 Касаційну скаргу Державної казначейської служби залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2017 та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 23.08.2017 залишено без змін.

03.11.2016 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі №646/11472/16-к зобов`язано компетентних осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_1

15.05.2017 ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з скаргою на протиправні дії слідчого прокуратури Харківської області Попова Д.В., який 05.12.2016 виніс постанову про відмову в визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні №0000979.

30.06.2017 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі №646/13112/16-к скасовано постанову старшого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області від 05.12.2016 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000979 від 07.11.2016 (копія ухвали надана позивачем знеособлена, була перевірена судом в ЄДРСР).

17.07.2017 ОСОБА_1 подав до Прокуратури Харківської області скаргу на навмисно допущену бездіяльність слідчого прокуратури Богінського О.В. у кримінальному провадженні №0000979.

03.08.2017 Прокуратура Харківської області надала відповідь на звернення щодо неправомірних дій працівників УПП у місті Харкові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Встановлено, що прокуратурою області проводилось досудове розслідування 28.07.2017 старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Богінським О.В. прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

07.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000979, винесену 28.06.2017 слідчим прокуратури Харківської області Богінським О.В.

14.11.2017 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі №646/2576/17 скасовано постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області від 28.07.2017 про закриття кримінального провадження №0000979 від 07.11.2016.

13.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з скаргою на постанову про закриття кримінального провадження 0000979, винесену 30.03.2018 слідчим прокуратури Харківської області Богінським О.В.

01.10.2018 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі №646/2576/17 скасовано постанову слідчого в ОВС Богінського О.В, першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області від 30.03.2018 про закриття кримінального провадження №0000979 від 07.11.2016.

29.10.2018 ОСОБА_1 подав до Прокуратури Харківської області скаргу на навмисно допущену неправомірну бездіяльність слідчого прокуратури Богінського О.В. у кримінальному провадженні №0000979.

09.11.2018 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі №646/2576/17 відведено слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Богінського О.В. від участі у кримінальному провадженні 0000979 від 07.11.2016.

14.11.2018 прокуратурою Харківської області надано відповідь на скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 29.10.2018, в якому зазначено що досудове розслідування кримінального провадження №0000979 від 07.11.2016 триває, виконуються всі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення обставин кримінального правопорушення.

18.03.2019 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 подали клопотання процесуальному прокурору прокуратури Харківської області, в якому клопотали в зв`язку з наявністю в кримінальному провадженні №0000979 достатніх доказів і підстав для повідомлення про підозру фігурантам по справі в скоєнні кримінального посадового правопорушення, зобов`язати слідство письмово повідомити про підозру фігурантів по справі в скоєнні правопорушення, давши реальний строк для виконання 3 дні.

21.05.2019 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі №646/2576/17 скасовано постанову слідчого ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Богінського О.В. від 19.10.2018 про закриття кримінального провадження №0000979 від 07.11.2016 (копія ухвали надана позивачем знеособлена, була перевірена судом в ЄДРСР).

16.09.2019 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі №646/2576/17 скасовано постанову слідчого ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Богінського О.В. від 14.06.2019 про закриття кримінального провадження №0000979 від 07.11.2016.

21.03.2019 прокуратурою Харківської області надано відповідь на клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 18.03.2019, в якому зазначено що за результатами досудового розслідування 19.10.2018 слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Богінським О.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000979 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

27.06.2019 прокуратурою Харківської області надано відповідь на звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 05.06.2019, в якому зазначено що за результатами досудового розслідування 19.10.2018 слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Богінським О.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000979 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

24.09.2019 ОСОБА_1 подав клопотання керівнику прокуратури Харківської області, в якому зазначив, що в зв`язку з наявність в кримінальному провадженні №0000979 достатніх доказів і підстав для повідомлення про підозру фігурантам по справі в скоєнні кримінального посадового правопорушення, зобов`язати слідство письмово повідомити про підозру фігурантів по справі в скоєнні правопорушення, давши реальний строк для виконання 3 дні.

30.09.2019 прокуратурою Харківської області надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 26.06.2019, в якому зазначено що за результатами досудового розслідування 14.06.2019 слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Богінським О.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000979 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. В подальшому кримінальне провадження №0000979 від 07.11.2016 направлено 09.07.2019 на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова на виконання запиту, який надійшов разом з ухвалою від 16.11.2018, та до теперішнього часу до прокуратури області не повернувся. Разом з тим, за відсутності матеріалів кримінального провадження №0000979 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Гребенюка В.В. від 16.09.2019 скасовано постанову слідчого про закриття вказаного кримінального провадження. Після надходження матеріалів кримінального провадження №0000979 з Дзержинського районного суду м. Харкова буде відновлено досудове розслідування та прийнято рішення про зміну підслідності до територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві.

21.12.2023 ОСОБА_1 подав клопотання керівнику прокуратури Харківської області, в якому просив проінформувати його про те якому органу досудового розслідування буде доручено подальше розслідування по кримінальному провадженню №0000979, а також хто з прокурорів Харківської обласної прокуратури буде в якості процесуального керівника здійснювати нагляд за виконанням законів по кримінальному провадженню №0000979.

29.12.2023 Харківською обласною прокуратурою надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 21.12.2023, в якому зазначено що у кримінальному провадженні №0000979 від 07.11.2016 відновлено досудове розслідування. Проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено другому слідчому відділу ( з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

10.01.2024 за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

10.01.2024 за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

11.02.2024 за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

12.02.2024 за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Позивачем долучено до матеріалів справи висновок №228/104 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 01.11.2024, виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №75771919 від 21.10.2024, виписку із медичної карти стаціонарного хворого №1879 неврологічного відділення №1879 від 20.09.2017.

Відповідно до консультативного висновку невропатолога від 17.10.2024 ОСОБА_1 має клінічний діагноз: наслідки перенесеної ЗЧМТ (1996 р.) струсу головного мозку у вигляді посттравматичної енцефалопатії зі стійким цефалгічним, вираженим вестибуло-атактичним, церебрастенічним синдромами, лікворо-гіпертензійними кризами, розладами сну, когнітивними розладами.

Відповідно до консультативного висновку травматолога від 17.10.2024 ОСОБА_1 має клінічний діагноз: Двобічний гонартроз 12, ПФС 1-2 ст. Двобічна поперечна плоскостопість.

Позивач вказує, що внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування йому спричинено моральну шкоду.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені частиною першою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України і характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких посадові чи службові особи органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом у вигляді моральної шкоди.

При розгляді позову, поданого на підставі статей 1173, 1174 ЦК України, позивач повинен довести, а суд встановити по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі.

Також позивач повинен довести, а суд встановити надмірну тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Згідно з частиною другою статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності, та, таким чином, в порядку статті 307 КПК України під час досудового розслідування реалізується особою право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

При цьому, сама по собі наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення коштів на відшкодування моральної або матеріальної шкоди.

Статтями 12, 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення. В силу принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обґрунтовував вимоги щодо відшкодування моральної шкоди тривалою бездіяльністю відповідача і третьої особи під час досудового розслідування кримінального провадження за його заявою, з огляду, зокрема, на задоволення його скарг слідчими суддями.

Проте, зазначене не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими, оскільки оскарження ОСОБА_1 бездіяльності слідчого є механізмом реалізації його права на судовий контроль за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій досудового розслідування та додержанням прав особи в кримінальному провадженні.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності.

Втім, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної шкоди.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 27 червня 2019 року, справа № 461/2914/17, провадження № 61-34227св18, від30 березня 2022 року, справа № 638/1923/20, провадження № 61-13701св21, від29 березня 2023 року, справа № 638/13345/18, провадження № 61-10873св21, від 17 квітня 2023 року, справа № 751/3968/22, провадження № 61-3209св23.

Реалізація особою її права на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом у разі задоволення таких скарг, становить достатньо справедливу сатисфакцію з відшкодування шкоди, яку зазнав позивач.

Цей висновок узгоджується з рішеннями ЄСПЛ від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії» та від 09 лютого 2007 року «Білуха проти України», де встановлено, що визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за шкоду, завдану особі.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2021 року у справі № 646/5190/19-ц, провадження № 61-3057св21.

Метою оскарження позивачем бездіяльності слідчих, прокурорів Харківської обласної прокуратури у даному спорі було оспорювання процесуальної діяльності та незгода з прийнятими процесуальними рішеннями відповідно до вимог КПК України. Зазначене не є безумовним доказом неправомірних дій або бездіяльності у розумінні статті 1174 ЦК України.

Позивач не надав відповідних доказів на доведення тих обставин, що йому завдано моральну шкоду в результаті хвилювань й переживань, спричинених порушенням його права на неупереджене, своєчасне, справедливе досудове розслідування.

Сам факт задоволення скарг ОСОБА_1 слідчими суддями беззаперечно не свідчить про спричинення позивачу моральної шкоди, а свідчить про здійснення судового контролю.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 13 січня 2020 року у справі № 227/2572/19 (провадження № 61-20488св19); від 20 травня 2020 року у справі № 337/3375/17 (провадження № 61-11586св19); від 19 лютого 2021 року у справі № 227/4484/19 (провадження № 61-4939св20); від 10 березня 2021 року у справі № 646/8234/19 (провадження № 61-14404св20); від 26 липня 2021 року у справі № 596/818/20 (провадження № 61-6159св21), від 04 квітня 2022 року у справі № 638/12050/20 (провадження № 61-14178 св 21).

Доводи ОСОБА_1 про те, що тривалим проведенням досудового розслідування порушені його права, не підтверджуються належними та достатніми доказами.

Надану ОСОБА_1 медичну документацію, суд бере до уваги як доказ спричинення моральної шкоди, оскільки доказів того, що оскаржувані дії чи бездіяльність Харківської обласної прокуратури призвели до погіршення стану його здоров`я, немає.

Таким чином, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи суд приходить до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження душевних страждань, яких він міг зазнати у зв`язку з процесуальними рішеннями Харківської обласної прокуратури, тому правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок Держави, оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 11, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 158, 175, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1176 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури, за участі третьої особи процесуального керівника прокурора Харківської обласної прокуратури Жорняка Михайла Сергійовича про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

відповідач: Харківська обласна прокуратура, , місцезнаходження: вул. Б. Хмельницького, 4, м. Харків;

третя особа: прокурор Харківської обласної прокуратури Жорняк Михайло Сергійович, адреса: вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, м. Харків.

Повний текст рішення складено 25.08.2025.

Суддя О.О. Жмудь