Справа № 461/5829/25
Провадження № 2/461/2931/25
УХВАЛА

13.08.2025 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

секретаря судового засідання Курилюк А.І,,

розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 року АТ «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

22.07.2025 року ухвалою суду по справі було відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання.

11.08.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про направлення справи за підсудністю до Уманського міськрайонного суду Черкаської області за місцем її реєстрації та прожиання, оскільки вважає, що дана справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова. Також зазначила, що кредитний договір укладався та фактично виконувався у м. Умань, вона жодного разу не бувала у Львові, а тому зазначена цивільна справа не може розглядатись у Галицькому районному суді м. Львова.

Вивчивши клопотання про направлення справи за підсудністю, оглянувши матеріали справи та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.09.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Е07.21532.008612036.

Пунктом 17 вказаного договору передбачено, що зобов`язання сторін за договором діють до їх повного виконання. Також сторони підтверджуються що цей договір виконується за місцем знаходження банку: м.Львів, Галицький район, вул. Валова,11, та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може пред`являтися також за місцем виконання кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підсудність це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В той же час, поряд з даним загальним правилом, процесуальним законом передбачено альтернативний порядок визначення підсудності за вибором позивача, у визначених законодавцем випадках.

Стаття 28 ЦПК України встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений до одного з двох і більше судів.

Частиною 8 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року № 725/2910/19 (провадження № 61-8546св20) зазначено, що тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору та стягнення з неї заборгованості.

Також, в кредитному договорі № Е07.21532.008612036 від 02.09.2021 року зазначено місце його виконання.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підсудність даної справи з врахуванням вимог частини 8 статті 28 ЦПК України, може визначатися за правилами альтернативної підсудності, а не за правилами загальної підсудності. А тому, у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, відмовити.

Ухвала суду остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Мироненко Л.Д.