Справа № 180/1521/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Хомченко С.І., розглянувши подання головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м.Кривий Ріг Карчевського В.В. стягувач ОСОБА_1 , про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

29.07.2025 року головний державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у м.Кривий Ріг Карчевський В.В. звернулась до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним поданням.

В обґрунтування вимог, приватний виконавець посилалася на те, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №75116601 з примусового виконання виконавчого листа №180/1354/23 виданого 06.12.2023р. Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток внаслідок каліцтва, що місячно в розмірі 6700,00 грн., але не менше розміру встановленої мінімальної заробітної плати, починаючи з 27.03.2023 р. по 01.04.2024 р. та виконавче провадження №78313754 з примусового виконання виконавчого листа №180/2338/24 виданого 30.05.2025р. Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток внаслідок каліцтва, що місячно в розмірі 8000,00 грн., за період з 01.04.2024 р. по 01.04.2025 р..

Згідно свідоцтва про право власності на житло, що видане виконкомом Покровської районної у місті ради, нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. З огляду на положення ст. 443 ЦПК України, просив визнати частку майна боржника ОСОБА_2 в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого звернення стягнення на неї.

Суд, ознайомившись із поданням та доданими до нього документами, вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до п.2 «Методичних рекомендацій щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв (лист МЮУ від 18.12.2006р. № 25-1/899/7), у разі звернення з питання визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - у поданні мають бути зазначені, в тому числі, сторони виконавчого провадження та особи, які спільно з боржником володіють майном.

Пунктом 3 Методичних рекомендацій передбачено, що подання має містити чітку вказівку яким чином, на погляд державного виконавця, суду необхідно вирішити поставлене питання. У разі звернення з питання визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, - у поданні має бути розрахована така частка.

Так, в поданні державного виконавця Карчевського В.В. не зазначені в якості заінтересованих осіб інші співвласники квартири адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим суд позбавлений можливості повідомити їх про наявність подання та надіслати його копію для ознайомлення, адже вони як співвласники, у разі продажу майна, мають переважне право на його купівлю.

Також, не дивлячись на рекомендації, надані виконавцям під час підготовки заяв (подань), приватним виконавцем не розрахована частка в спільному майні боржника та інших осіб.

Державним виконавцем вказано, що загальна заборгованість за вказаними виконавчими документами становить 197 248,96 грн..

Не розрахована частка в спільному майні боржника та інших осіб, позбавляє суд об`єктивно розглянути подання та з`ясувати, що звернуте стягнення на нерухоме майно належне боржнику, а саме частину квартири, належну ОСОБА_2 , забезпечить покриття виконавчого боргу та витрат на проведення виконавчих дій.

Також, у поданні державний виконавець не обгрунував та не довів про доцільність виділення та подальшої реалізації частки нерухомого майна яке належить боржнику.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти,

користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з частиною першою та другою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, непорушність права власності проявляється у тому, що правомірним буде визнане лише таке позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні, яке відбувається у випадках і в порядку, встановлених законом.

За правилом частини першої статті 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності як суб`єктивне цивільне право містить у своєму складі правомочність на власні дії; правомочність вимоги від інших та правомочність захисту.

Безумовним є те, що рішення суду є обов`язковим та має бути у будь-якому випадку виконане добровільно боржником або ж у примусовому порядку, однак виконання рішення суду має відбуватись у порядку та у спосіб, передбачений законом. Неналежне виконання боржником свого обов`язку по виконанню рішення суду та ухилення від такого виконання, не передбачає законодавчого дозволу на здійснення примусового виконання рішення суду у спосіб, що не відповідає встановленим національним законодавством процедурам.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повно та всебічно проаналізувавши обставини справи, дослідивши у судовому засіданні подані докази у підтвердження вказаних обставин та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до висновку, що Подання головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м.Кривий Ріг Карчевського В.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.446 ЦПК України, ст.41 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у м.Кривий Ріг Карчевського В.В., стягувач ОСОБА_1 , про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Суддя С.І. Хомченко