Справа № 214/3594/25
Провадження № 2/177/899/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5 в загальному розмірі 18179,50 грн, з яких заборгованість за наданим кредитом 9294,84 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 8885,01 грн, а також просив вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову вказано, що 02.10.2020 відповідач уклала договір кредиту № 5, за умовами якого отримала кредит 12899 грн, з зобов`язанням повернути суму кредиту, внести плату за користування кредитом, в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Сторони погодили в договорі строк кредитування 24 календарних місяці, комісію за управління кредитом у розмірі 4,5 % щомісяця, відсотки за користування кредитом 0,01 %. Договором визначена реальна відсоткова ставка 44,13 % річних.

Позивач надав кредит ОСОБА_1 , а остання умови договору порушувала, погашала заборгованість періодично та не в повному обсязі, у зв`язку з чим сформувалася заборгованість у розмірі 18179,05 грн грн, яку представник позивача просив стягнути з відповідача.

Представник позивача ТОВ «Сучасний факторинг» в судове засідання не з`явився, але надав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не подавала. В ході судового розгляду справи відповідач позов визнала в частині суми заборгованості, не заперечувала проти стягнення з неї на користь позивача 18179,05 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, який вона підписала та з умовами якого знайома. Заперечила проти стягнення з неї витрат позивача по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу, вказуючи на те, що їх понесення є волевиявленням самого позивача, яке вона не зобов`язана оплачувати. Вважала витрати на правничу допомогу завищеними, не обґрунтованими, вказувала про відсутність у неї коштів для їх оплати.

Вислухавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.10.2020 відповідач підписала текст договору, уклавши тим самим з ТОВ «Сучасний факторинг» договір кредиту № 5, за умовами якого отримала кредит 12899 грн, з зобов`язанням повернути суму кредиту, внести плату за користування кредитом, в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Сторони погодили в договорі строк кредитування 24 календарних місяці (п. 3.6, 3.7), комісію за управління кредитом у розмірі 4,5 % щомісяця, відсотки за користування кредитом 0,01 % (п. 3.8), а також щомісячний платіж (п. 3.9). Договором визначена реальна відсоткова ставка 44,13 % річних (а.с. 8-13). Факт видачі кредиту підтверджено видатковою накладною від 02.10.2020 (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Виписка з особового рахунку ОСОБА_1 вказує, що станом на 02.04.2025 вона має заборгованість за договором у розмірі 18179,85 грн, з яких 9294,84 грн тіло кредиту та 8885,01 грн плата за користування кредитом, що розраховані з урахуванням внесених нею на погашення кредиту коштів 5400 грн (а.с. 17).

Відповідач факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та користування ними не заперечила, позов у частині позовних вимог по тілу кредиту, нарахуванням за користування кредитом (комісії та відсоткам), на загальну суму 18179,05 грн визнала, що в силу ст. 49 ЦПК України є правом відповідача та в силу ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Оскільки факт визнання відповідачем позову є її правом, не суперечить закону та не порушує права інших осіб, не є безпідставним, адже матеріали містять належні докази існування зобов`язальних правовідносин, їх порушення з боку відповідача та наявність заборгованості у сумі 18179,85 грн (а.с. 17), суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, в межах заявлених позовних вимог 18179,05 грн, виходячи з принципу змагальності (сама така сума заявлена до стягнення у прохальній частині позову).

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 1).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, суд керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,20 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано копію договору № 28/08/24 від 28.08.2024 укладеного між ТОВ «Сучасний факторинг» та Адвокатським об`єднанням «Деналі», предметом якого є надання адвокатським об`єднанням послуг клієнту ТОВ «Сучасний факторинг» щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, що визначаються окремими додатковими угодами (а.с. 18-20). Додатковою угодою від 10.12.2024 та актом № 299 приймання-передачі послуг підтверджується те, що ТОВ «Сучасний факторинг» прийняло від АО «Деналі» правничу допомогу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 5 на суму 6500 грн, що сплачена позивачем (а.с. 21-22).

Відповідач заперечуючи вказані витрати та витрати позивача на сплату судового збору вказувала на їх безпідставність, захищеність та необґрунтованість. Суд критично оцінює доводи відповідача щодо безпідставності та необґрунтованості витрат на сплату судового збору, адже його сплата у визначеному законом розмірі, є передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних прав. Відповідно, сплата позивачем судового збору є необхідною умовою звернення до суду, а тому ці витрати підлягають безумовній компенсації позивачу за рахунок відповідача, позов до якого задоволено.

Щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 6500 грн, суд частково погоджується з відповідачем про те, що вказані витрати не достатньо аргументовано та обґрунтовано перед судом. Заявляючи вимоги про стягнення витрат у розмірі 6500 грн., що включає надання усної консультації, узгодження правової позиції та безпосередньо складення позовної заяви, позивач не надав суду доказів того, скільки часу витрачено на надання кожної із складових правничої послуги, яка їх вартість.

Згідно з ч.3-5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Беручи до уваги зміст позовних вимог, складність справи, що не є складною, розглядалася судом у спрощеному провадженні, обсяг наданих правничих послуг по справі, ціну позову, суд приходить до висновку, що з урахуванням доводів відповідача, розмір витрат на правничу допомогу підлягаю зменшенню до 5000 грн, що на переконання суду, відповідатиме складності справи, обсягу наданих послуг на правничу допомогу, буде співмірним розміру позовних вимог.

Витрати на правничу допомогу у встановленому судом розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки право на звернення за правничою допомогою та на компенсацію таких витрат гарантовано учасникам провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 39 А, ), заборгованість за договором кредиту № 5 від 02.10.2020, в загальному розмірі 18179 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят дев`ять) гривень 05 копійок, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок у рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 15.08.2025.

Суддя М.В. Березюк