Справа № 683/2178/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Лугового О.М.

з участю: секретаря Васічевої О.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу № 683/2178/25, №2-о/683/129/2025 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, про встановлення фактів приналежності правовстановлюючих документів,

встановив:

18 липня 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в порядку окремого провадження звернулися в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявники вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, яке він ще за свого життя заповів для ОСОБА_2 .

Заявники зазначають що ОСОБА_2 прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті батька, однак із відповідною заявою до нотаріуса заявникХован В.Я.,не зверталась. Однак, перешкодою для належного оформлення спадкових прав ОСОБА_2 є розбіжності у написанні дати у заповіті, посвідченого Вороніною В.В., секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області «23 червня 2015 року», замість вірного «23 липня 2015 року». Крім того, у заповіті вбачаються розбіжності в імені заповідача, так вказано « ОСОБА_3 », а згідно свідоцтва про смерть записаний ОСОБА_3 .

Окрім того, заявники просять встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, через розбіжності в імені померлого. Встановлення юридичних фактів необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Представник заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Якимчук Н.П. подала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує та просить задоволити.

Заінтересована особа Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, також подали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 згаданої статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. Цей перелік не є вичерпним, оскільки частиною другою цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зокрема, за п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веснянка Хмельницького району Хмельницької області помер ОСОБА_3 , який є чоловіком заявника ОСОБА_1 та батьком заявника ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 234/2024, заведеної 18 травня 2024 року на підставі заяви ОСОБА_2 завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , останній склав на випадок своєї смерті заповіт, посвідчений Вороніною В.В. секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, 23 липня 2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 25, на користь ОСОБА_2 , 1969 року народження.

Заявник ОСОБА_1 у встановлений законом строк, із відповідною заявою до нотаріуса, не зверталась.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,7849 га розташованої на території Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження райдержадміністрації від 24 листопада 2005 року за № 317/2005-р, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 595904 від 06 січня 2006 року.

25 червня 2025 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. письмово повідомлено заявників про відсутність можливості у оформлені спадкових прав на нерухоме майно після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із розбіжностями у написанні дати посвідчення заповіту та імені померлого у правовстановлюючих документах на земельну ділянку.

Усуваючи встановлені нотаріусом суперечності, які стали підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, суд зважає на наступні обставини.

Той факт, що заповіт, посвідчений Вороніною В.В., секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 23 липня 2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 25, складений померлим ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підтверджується наступними письмовими доказами, зокрема: паспортними даними заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; свідоцтва про одруження ОСОБА_3 із ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 18 січня 1964 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 04 жовтня 1969 року, яка згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 21 листопада 1992 року, змінила прізвище на « ОСОБА_5 »; оригіналом цього заповіту, який знаходиться у заявників, у якому дата посвідчення заповіту записана 23 липня 2015 року, а дата складання записана 23 червня 2015 року, разом з тим заповідачем записано ОСОБА_3 ; свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 22 травня 2025 року, в якому померлий значиться як ОСОБА_3 ; матеріалами спадкової справи № 234/2024, заведеної 18 травня 2024 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Отже, досліджені судом письмові докази вказують на те, що заповіт, посвідчений Вороніною В.В. секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 23 липня 2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 25,у якому дата складання заповіту записана 23 червня 2015 року, а спадкодавця записано, як ОСОБА_3 , належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на що, заяву заявників у цій частині слід задовольнити.

Щодо встановлення факту належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 760/22284/20 від 16.09.2022 справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Разом з тим,статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж

Витяг з кадастру (ДЗК) це документ, що містить інформацію про земельну ділянку та підтверджує внесення даних земельної ділянки до державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Так, суд зазначає, що витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не є правовстановлюючим документом, оскільки державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Про це зазначив Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 17 січня 2024 року по справі №522/3999/23.

Крім того, згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинена особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відтак, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не є правовстановлюючим документом, у зв`язку з чим факт про встановлення його належності певній особі не підлягає встановленню в порядку окремого провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суд не вповноважений вирішувати питання щодо технічної помилки у витязі Державного земельного кадастру про земельну ділянку,а тому заявлені вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.293-294, 315-316 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Веснянка Хмельницького району Хмельницької області, заповіту, посвідченого Вороніною Валентиною Володимирівною,секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 23 липня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 25, у якому дата складання заповіту записана 23 червня 2015 року, а спадкодавця записано, як ОСОБА_3 .

У задоволенні заяви в частині встановлення факту належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відмовити.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , НОМЕР_5 .

Заявник: ОСОБА_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: 31100, вул.Острозького, 41, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., .

Повний текст рішення складено 18 серпня 2025 року.

Суддя: