Дата документу 20.08.2025
Справа № 501/1552/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судових засідань Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання,

Вимоги позивача:

- стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 від всіх видів доходів але не менше ніж 50 % від розміру прожиткового мінімуму встановленого для дорослої людини відповідного віку за період з 01.04.2025р. до 30.06.2025р. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000.0 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги представник позивача - адвокат Канікаєв Ю.О. мотивує тим, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є повнолітній та навчається в Одеському національному морському університеті на першому курсі денного відділення.

Відповідач не бажає добровільно виконувати свої обов`язки батька із утримання повнолітнього сина, який через навчання не має можливості забезпечувати себе.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву (а.с.67) в якій вказав, що позовні вимоги не визнає. Зазначив, що син ОСОБА_3 навчається в Одеському національному морському університеті з вересня 2024 р. до 30.06.2028р. на денній форма навчання за бюджетом та отримує стипендію у розмірі 2910.0 грн.

З нього (відповідача) рішенням Чорноморського міського суду Одеської області від 17.07.2025р. стягнуто аліменти на корись позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 5000.0 грн. на кожного.

На сьогодні його дохід складається з пенсії, за станом здоров`я він не працює. Має інвалідність другої групи. Матеріальну допомогу сину надає у добровільному порядку.

Вважає, що заявлений розмір правничої допомоги 40000,0 грн. є завищеним та необґрунтованим. Не надано детального опису наданих робіт (послуг), справа, яка розглядається є малозначною, розглядається в спрощеному позовному провадженні.

Заяви, клопотання.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Канікаєв Ю.О. ну судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розгляд справу за відсутності позивачки та її представника.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просив суд справу розглянути без його участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не прибув.

Процесуальні дії у справі.

14.05.2025р. постановлена ухвала про залишення позову без руху (а.с.20).

26.05.2025р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.50).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.14 на звороті) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком приходиться ОСОБА_2 матір`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14.07.2022 р. (справа №501/1299/22) ухвалено про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).

ОСОБА_3 у 2024 році вступив до Одеського національного морського університету та навчається на першому курсі ННІМФ денного відділення. Строк закінчення закладу освіти 30.06.2028 р., що підтверджується копією довідки від 27.02.2025р, №94 (а.с.7 на звороті).

ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності - друга група загального захворювання, довічно (а.с.65,66).

17.07.2025р. Чорноморський міський суд одеської області ухвалив рішення у справі №501/975/25 - змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000.0 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сила (а.с.70-76).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст..199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст.81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах 1, 2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 навчається, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, то суд дійшов висновку, що позов, в частині стягнення аліментів, підлягає задоволенню.

Ч.1 ст.191 СК України передбачає, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовна заява подана через платформу «Електронний суд» 11.04.2025 р., у відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України, саме з цієї дат підлягають стягненню аліменти.

Розподіл судових витрат між сторонами

Ст..133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Ч.1 ст.141 ЦПК України визначено - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

П.3 ч.1 Ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, від слати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справа про стягнення аліментів.

Згідно п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи, а тому у відповідності до вимог ст..5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 40000.0 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача надав ордер на надання правничої допомоги (а.с.8), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір №781/23 від 31.10.2023р. (а.с.9).

В розділі 4 Договору зазначено, що гонорар становить у відповідній інстанції суд першої інстанції 40000,0 грн.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду клопотання в якому просить суд відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 40000,0 грн. Зазначає, що такі витрати є неспіврозмірними із заявленим позовом, справа, що розглядається відноситься до категорії малозначних, представник позивача не надав суду детального опису виконаних робіт.

Ч.2 ст.141 ЦПК України визначено - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача;

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України).

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу чи розподіл витрат судом.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 (провадження № 12-43гс22) щодо застосування норм ГПК України.

Чинне цивільне процесуальне законодавство визначає критерії, які застосовуються при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виокремити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, провадження № 14-20цс22).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Справа, що розглядається відноситься до категорії малозначних, є типовою, представником позивача в порушення ст.. 137 ЦПК України не надано детального опису виконаних робіт.

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, Суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст. 264- 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 від всіх видів доходів але не менше ніж 50 % від розміру прожиткового мінімуму встановленого для дорослої людини відповідного віку за період з 11.04.2025р. до 30.06.2025р..

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,0 грн.

Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення , в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В.Смирнов