Справа № 204/635/25
Провадження № 2/0203/1240/2025
05.08.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Кринюк М.С.
за участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.02.2025 року цивільну справу було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська.
Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (на теперішній час Центральний районний суд міста Дніпра) від 19.03.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній.
Відповідач в призначені судові засідання повторно не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, явку свого представника не забезпечив, відзиву на позов не надав.
За вказаних обставин, враховуючи думку представника позивача, суд у відповідності до ч.3 ст.211, п.п.1,2 ч.3 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України визнав за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності відповідача в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2011 року у цивільній справі №2-0348-2011 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 593250 грн. 79 коп. та судові витрати в сумі 1950 грн.

12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу №1 відповідно до якого останнє набуло прав кредитора та право вимоги за укладеним із відповідачем кредитним договором.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.08.2012 року у справі №419/5895/12 було замінено стягувача у виконавчому провадженні №27864186 з примусового виконання виконавчого листа, виданого у справі №2-0348-2011, з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Постановою державного виконавця ВДВС Дніпропетровського РУЮ від 05.03.2012 року у виконавчому провадженні №27864186 виконавчий лист було повернуто стягувачу без виконання, в зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Постановою Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 23.07.2012 року виконавче провадження №33481991 відносно боржника ОСОБА_3 було закінчене у зв`язку зі смертю боржника.

В пред`явленому позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ», посилаючись на вказані обставини, а також, що відповідачем ОСОБА_2 до теперішнього часу зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором не виконані, просило стягнути з останнього у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України три відсотки річних в сумі 87183 грн. 47 коп., інфляційні втрати в сумі 287681 грн. 54 коп.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК України).

Як визначено у ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, але також завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі й інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між суб`єктом, який таку шкоду завдав, і потерпілим. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (постанови Великої палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18) та від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18)).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала, що ст.625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тому приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (зокрема деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт тощо). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18), від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18), від 19.06.2019 року у справі №646/14523/15-ц (провадження №14-591цс18)).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі №339/400/16-ц (провадження №61-14114св19) зазначено, що положення ст.625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 20.01.2016 року у справі №6-2759цс15 (про те, що правовідносини стосовно виконання судових рішень урегульовані Законом України «Про виконавче провадження» і до них не можна застосовувати приписи про цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України)), а також від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15 (про те, що ст.625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а ч.5 ст.11 цього Кодексу не дає підстав для застосування положень ст.625 ЦК України за наявності деліктних, а не зобов`язальних правовідносин), та вказала, що у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення; приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки відповідачем стягнута за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2011 року у цивільній справі №2-0348-2011 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.12.2007 року не сплачена, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року інфляційні втрати в сумі 287183 грн. 47 коп., три відсотки річних в сумі 87183 грн. 47 коп., а всього стягнути 374366 грн. 94 коп.

Також у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 4498 грн. 38 коп.

Керуючись ст.ст.11,509,512,514,516,526,625,1048,1049,1054 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,89,141,211, 223,247,258,259,263-268,280,281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (01103, м.Київ, вул.Менделєєва, буд.12, офіс 94/1, ) за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року інфляційні втрати в сумі 287183 грн. 47 коп., три відсотки річних в сумі 87183 грн. 47 коп., а всього стягнути 374366 грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (01103, м.Київ, вул.Менделєєва, буд.12, офіс 94/1, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 4498 грн. 38 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 08 серпня 2025 року.

Суддя С.Ю.Казак