№ 536/1962/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

22 серпня 2025 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Піщанської сільської ради, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, -

Встановив:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє їх представник - адвокат Бойко В.В., про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Піщанської сільської ради, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

В обґрунтування заяви представник заявників зазначає, що після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 було отримано Свідоцтво про право власності № 2-147 від 28.02.2008 року, відповідно до якого державний нотаріус Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори посвідчила, що гр. ОСОБА_1 , яка є дружиною гр. ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить право власності на одну другу частку в спільному сумісному майні, надбаному подружжям за час шлюбу. Зокрема спільне сумісне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчувалося цим свідоцтвом за гр. ОСОБА_1 , складалося в цілому з земельної ділянки (кадастровий номер: :01:009:0066) площею 0,1745 га в межах згідно з планом, яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №651699, виданого Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 29.09.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №40. Інша 1/2 частки у спільній власності на земельну ділянку, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0066), що належала ОСОБА_3 , як частка в спільному майні подружжя після його смерті була успадкована в рівних частинах (по 1/4) його дружиною - ОСОБА_1 та сином - ОСОБА_2 , вказане підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом №2-137 від 28.02.2008 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом №2-148 від 28.02.2008 року. Отже, ОСОБА_1 станом на цей час на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером: :01:009:0066 і розмір її частки у праві власності становить 3/4, а саме: право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні набуто ОСОБА_1 , як другим із подружжя під час перебування у шлюбі із ОСОБА_3 та право власності на 1/4 частку в спільному майні набуто ОСОБА_1 в порядку спадкування за своїм померлим чоловіком - ОСОБА_3 . ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером: :01:009:0066 і розмір його частки у праві власності становить . При зверненні для проведення реєстраційних дій заявникам було відмовлено, оскільки при видачі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №016116 від 19.12.2008 року та серії ЯЗ №016117 від 19.12.2008 року було допущено технічні помилки та у розділі «Список співвласників земельної ділянки» зазначено частку ОСОБА_1 у спільній власності у розмірі 1/2 замість 3/4, а частку ОСОБА_2 у спільній власності у розмірі 1/2, замість 1/4.

Просять суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме:- що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №016116, що виданий ОСОБА_2 19 грудня 2008 року на земельну ділянку, площею 0,1745 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер земельної ділянки: :01:009:0066) у розділі «Список співвласників земельної ділянки» помилково зазначено, що частка ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у спільній власності становить 1/2 (одна друга), а правильним є зазначення, що частка ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у спільній власності становить 3/4 (три четвертих). Встановити факт, що має юридичне значення, а саме:- що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 016117, що виданий ОСОБА_1 19 грудня 2008 року на земельну ділянку, площею 0,1745 га, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 , категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер земельної ділянки: :01:009:0066) у розділі «Список співвласників земельної ділянки» помилково зазначено, що частка ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у спільній власності становить 1/2 (одна друга), а правильним є зазначення, що частка ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у спільній власності становить 1/4 (одна четверта).

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4ЦПК України).

Відповідно до приписів статті 315 ЦПК України, судам підвідомчі справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Частиною 6 статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В силу частини 4 статті 315 ЦПК України, згідно якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - це суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Як вбачається із заяви, заявники вказують що в Державних актах на право власності на земельну ділянку було допущено помилки у визначенні часток у спільній власності на землю за заявниками, у зв`язку з чим заявники позбавлені можливості внести відомості про державну реєстрацію права власності на землю до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Предметом даної заяви про встановлення юридичного факту є та обставина, що суд повинен фактично встановити належність ОСОБА_1 частки в нерухомому майні замість частки, а ОСОБА_2 частку в нерухомому майні замість частки, тобто фактично провести перерозподіл часток співвласників сумісного нерухомого майна.

Таким чином, з вказаних вимог заявників вбачається, що суд в порядку окремого провадження має вирішити вимоги щодо трансформації права власності на об`єкт нерухомості - земельну ділянку та вирішити питання щодо правового та технічного режиму об`єкту нерухомості, а саме встановлювати частки співвласників у нерухомому майні, що на думку суду, суперечить засадам інституту окремого провадження та має вирішуватись в позовному провадженні.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.

Отже, на підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що заявлена вимога через наявність спору про право підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а тому у відкритті провадження у справі необхідно відмовити відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Заявники не позбавлені можливості звернутися до суду із позовною заявою із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260-261, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя,-

Постановив:

У відкритті окремого провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Піщанської сільської ради, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області - відмовити.

Роз`яснити заявникам, що вони мають право звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяА. С. Река