Справа № 369/2589/24
Провадження № 2/369/1678/25
31.07.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Гуленко Я.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 3» про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів,
У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Петрівський квартал 3». Позов мотивує тим, що 02 лютого 2021 року між нею та ТОВ «Петрівський квартал 3» укладено Договір №63/ПК7_ЛУ4 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, на виконання якого нею сплачувались грошові кошти. Орієнтовний строк прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва - 01 квартал 2021 року. Свої зобов`язання вона виконала: сплатила 02 лютого 2021 року на рахунок ТОВ «Петрівський квартал 3» грошові кошти у сумі 243 936,04 грн.
За умовами Договору (п. 2.4.), будинок мав бути збудований: орієнтовний строк прийняття в експлуатацію 01 квартал 2021 року. ТОВ «Петрівський квартал 3» свої зобов`язання порушив, будинок в наведений строк в експлуатацію зданий не був, будівництво не здійснюється. В тому ж положенні Договору вказано, що ТОВ «Петрівський квартал 3» має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.
Одночасно між позивачкою ОСОБА_1 та ТОВ «Петрівський квартал 3» укладена Додаткова угода до Договору купівлі-продажу майнових прав відповідно до якої у разі дострокового припинення (розірвання) цього Договору, з вини або ініціативи ОСОБА_1 , ТОВ «Петрівський квартал 3» сплачує їй штраф у розмірі 329 313,66 грн. Строк повернення коштів протягом 180 днів, з дати підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору.
ТОВ «Петрівський квартал 3» свої зобов`язання порушив, будинок ні до кінця першого кварталу 2021 року, ні в наступні три місяці в експлуатацію зданий не був, будівництво не здійснюється. Візуально споглядаючи будівельний майданчик було видно, що будівництво в 2021 році зупинялось, потім знову поновлювалось і так декілька разів. Будинок так і не був введений в експлуатацію до повномасштабного вторгнення рф в Україну і після, відповідно, будівництво зупинилось зовсім, що створює реальну та об`єктивну загрозу залишитись і без коштів, і без квартири.
25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 направлено лист на адресу ТОВ «Петрівський квартал 3» про розірвання укладеного договору купівлі-продажу майнових прав, однак лист повернувся із поміткою, що адресат давно вибув зі свого місцезнаходження. На час подання позову до суду, ТОВ «Петрівський квартал 3» жодним чином не відреагував на її вимоги, договір не розірвав, сплачені нею грошові кошти не повернув, штраф не сплатив.
Враховуючи порушення зобов`язання щодо будівництва квартири, бездіяльність Відповідача, на думку позивача, Позивач просила суд:
-розірвати договір в судовому порядку;
-стягнути з ТОВ «Петрівський квартал 3»:
-243 936,04 грн., які Позивач сплатила в рахунок виконання договору;
-379 732,57 грн. штраф на підставі п. 6.5 Договору (за дострокове розірвання Договору);
-1 219,68 інфляційного збільшення суми боргу за листопад 2023 року;
-16 099,78 грн. пені в розмірі 0,1 % відповідно до п. 6.2 Договору за порушення строків введення будинку в експлуатацію;
-1 323,05 грн. 3% річних згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України за утримування грошових коштів Позивача Відповідачем;
-судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу у розмірі 39 897,00, покласти на Відповідача.
Одночасно із позовною заявою Позивач подала до суду заяву про забезпечення позовних вимог, просила суд накласти арешт на розрахунковий рахунок ТОВ «Петрівський квартал 3» в межах позовних вимог або на інші наявні у ТОВ «Петрівський квартал 3» розрахункові рахунки; накласти заборону на відчуження будь-яким способом активів ТОВ «Петрівський квартал 3» (рухомого та нерухомого майна, яке знаходиться на балансі Відповідача) в розмірі позовних вимог.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. від 19 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження, призначено судове засідання, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подачу відзиву на позов з дня вручення ухвали.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. від 19 лютого 2024 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Петрівський квартал 3» про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів відмовлено повністю.
Постановою Київського апеляційного суду у складі судей Лапчевської О.Ф., Березовенко Р.В., Мостової Г.І. від 30 вересня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено частково, Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2024 року скасовано, заяву про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на розрахунковий рахунок ТОВ «Петрівський квартал 3» в межах позовних вимог у розмірі 591 892, 21 грн.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 і її представник не з`явилися, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
У судове засідання представник ТОВ «Петрівський квартал 3» не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив подано не було. Ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками, судові повістки направлялись відповідачу на адресу зареєстрованого місця перебування. Конверти повертались з відміткою «Адресат відсутній», що у відповідності до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вирішив наступне.
В силу приписів ч. 1 ст. 520 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При розгляді справи судом встановлено, що 02 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Петрівський квартал 3» укладено Договір №63/ПК7_ЛУ4 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 та оплатити ціну таких прав.
Згідно п. 1.4 Договору майнові права передаються від продавця покупцю шляхом укладення акту прийому-передачі квартири, який підписується після готовності до експлуатації завершеного будівництвом об`єкта.
Відповідно п. 3.1. Договору ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становить: 243 936,04 (двісті сорок три тисячі дев`ятсот тридцять шість гривень 04 копійки), що еквівалентно 8 671 (вісім тисяч шістсот сімдесят один) долар 00 центів США. Ціна майнових прав встановлена в доларах США та оплачується в національній валюті України.
Позивачка надала в матеріали справи квитанцію від 02.02.2021 р. про сплату 243 936, 04 грн. на користь ТОВ «Петрівський квартал 3».
Згідно п.п. 5.2.6 п. 5.2 Договору Продавець зобов`язується підписати акт прийому-передачі квартири, за умови повного виконання Покупцем зобов`язань щодо оплати Ціни майнових прав на Квартиру протягом 90 календарних днів від дати готовності до експлуатації завершеного будівництвом Об`єкта.
Відповідно до п. 2.4. Договору орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію 01 квартал 2021 р. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.
02 лютого 2021 була укладена Додаткова угода до Договору №63/ПК7_ЛУ4 купівлі-продажу майнових прав на квартиру відповідно до п. 1 якої додано п. 6.5. до Договору відповідно до якого у разі дострокового припинення (розірвання) цього Договору, з вини або ініціативи Покупця, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 329 313,66 (триста двадцять дев`ять тисяч триста тринадцять) гривень 66 копійок). Строк повернення коштів протягом 180 (сто вісімдесяти) календарних днів, з дати підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору.
Згідно із п. 4.3. Договору відмова Покупця від виконання Договору, вчинена Покупцем письмово та надіслана Продавцеві у будь-який момент строку дії Договору, реалізується через підписання Сторонами Додаткової угоди про розірвання Договору. Строк повернення коштів протягом 180 календарних днів, з дня підписання сторонами додаткової угоди Додатково Продавець утримує з Покупця штраф у розмірі 10 % від суми сплачених коштів.
Відповідно до п. 8.1 договору купівлі-продажу майнових прав, будь-які повідомлення, що повинні направлятися сторонами відповідно до умов цього договору, якщо інше не передбачене цим договором, повинні бути здійснені у письмовій формі і направлені іншій стороні поштовими відправленнями у вигляді рекомендованих листів з повідомленням про вручення за адресами, зазначеними у цьому договорі, або вручені особисто сторонам чи їх уповноваженим представникам. Копії всіх повідомлень, що будуть направлятися за цим договором, можуть бути направлені на електронні адреси сторін, якщо такі визначені в цьому договорі.
25 жовтня 2023 р. Позивачка звернулась із заявою до ТОВ «Петрівський квартал 3» щодо розірвання Договору №63/ПК7_ЛУ4, повернення грошових коштів, сплачених на виконання договору та сплати штрафу, додавала проект Додаткової угоди про розірвання Договору.
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за Договором одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Судом встановлено, що відповідно до умов п. 4.3. укладеного Договору від 02 лютого 2021 року сторони передбачили можливість його розірвання шляхом відмови покупця від виконання цього договору, вчиненої ним письмово та надісланої продавцеві у будь-який момент строку дії договору, що реалізується через підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору та зазначення суми, що підлягає поверненню.
Позивачка виявила бажання розірвати укладений з відповідачем спірний договір, у зв`язку з чим 25.10.2023 направила до ТОВ «Петрівський квартал 3» заяву про його розірвання, яка станом на момент подачі позову відповідачем була проігнорована. Таким чином, Відповідач в добровільному порядку не виконав положення п. 4.3. договору купівлі-продажу майнових прав на вимогу позивачів. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували заперечення відповідача щодо реальної та об`єктивної неможливості розірвати укладений договір.
Окремо суд зазначає, що звертаючись з даним позовом, Позивачка посилається на те, що Відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, передбачені умовами укладеного договору, не підписує додаткову угоду про розірвання спірного договору та вцілому ним було допущено істотне порушення умов Договору купівлі-продажу майнових прав на квартири, що є підставою для розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.
Відповідно до ч. 2. ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Суд вважає за необхідне зазначити також те, що оскільки договір купівлі-продажу майнових прав передбачає в подальшому набуття покупцем права власності на квартиру, яка повинна була бути здана в експлуатацію у визначений договором термін, то в цих відносинах позивачі виступають споживачами, а тому на такі правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Аналогічна правова позиція висловлена, в постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду по справі № 755/3509/18 від 07 жовтня 2020 року, № 524/8390/20 від 16 лютого 2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Жодних доказів протилежного, а саме що об`єкт будівництва побудований і зданий в експлуатацію Відповідачем не надано, відтак суд бере до уваги твердження Позивачки, які полягають в тому, що наразі обєкт будівництва не побудований, виконання будівельних робіт тимчасово призупинене.
За таких обставин, та враховуючи, що строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - 01 квартал 2021 р. (з врахуванням того, що такий строк може бути в односторонньому порядку змінений ТОВ «Петрівський квартал 3», а також в односторонньому порядку змінений термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов договору), суд погоджується з доводами Позивачки, що їй завдано такої шкоди, за якої вона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору купівлі-продажу майнових прав, а саме: отримати у власність квартиру АДРЕСА_2 .
Суд вважає, що зазначена обставина є істотним порушенням договору купівлі-продажу майнових прав, а тому, керуючись ч. 2 ст. 651 ЦК України, вбачає за можливе його розірвати.
При вирішенні справи в цій частині суд враховує також і протиправну поведінку Відповідача, яка проявляється у перешкоджанні реалізації Позивачкою її права на розірвання спірного договору.
Одними із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.
Ефективний захист прав особи має бути спрямованим на відновлення справедливості.
Тлумачачи закон під час його застосування до конкретних правовідносин та вирішуючи спір, суд повинен керуватися як завданням судочинства так і загальними засадами цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або в ідповідного правовідношення.
При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 11 серпня 2021 року в справі № 723/826/19 (провадження № 61-8810св20) вказано, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) використовувала/використовували право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; ці правовідносини є тривалими).
Враховуючи, що відповідними умовами спірного договору Позивачці надано право у будь-який момент строку дії договору відмовитись від його виконання шляхом надіслання письмової відмови, і Позивачка скористалась наданим їм правом, однак вона не може його реалізувати виключно через штучне перешкоджання Відповідачем, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог у частині щодо розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів, які були сплачені позивачкою на їх виконання залишається єдиним способом відновлення порушених прав ОСОБА_1 як споживача.
Одночасно з цим, зазначені Позивачкою обставини, які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, щодо значного порушення строків будівництва, знецінення грошових коштів, що були сплачені на виконання умов оспорюваного договору, на думку суду, в своєї сукупності є істотними порушеннями відповідачем умов укладеного договору купівлі-продажу майнових прав.
Суд зауважує, що такі обставини свідчать про те, що Позивачці було завдано такої шкоди, за якої вона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, а саме: отримати у власність квартиру АДРЕСА_2 . Таким чином, фактично досягти мети задля якої укладався Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру неможливо.
З огляду на що, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині, розірвати Договір №63/ПК7_ЛУ4 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 02 лютого 2021 року в судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України та стягнути сплачені на виконання умов вищезазначеного договору позивачем кошти в розмірі 243 936,04 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу та пені суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 6.5 Договору купівлі-продажу майнових прав (в редакції Додаткової угоди від 02 лютого 2021 року до Договору №63/ПК7_ЛУ4 купівлі-продажу майнових прав на квартиру), у разі дострокового припинення (розірвання) цього Договору, з вини або ініціативи Покупця, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 329 313,66 грн.
Як було встановлено судом, в позасудовому порядку розірвати спірний договір Позивачці не вдалось, у зв`язку з протиправною поведінкою Відповідача, та створення ним штучних перешкод в реалізації нею такого права. З огляду на це, Позивачка була вимушена ініціювати розірвання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру в судовому порядку.
За таких обставин, суд вбачає підстави для стягнення на користь позивачки штрафу у розмірі 329 313,66 грн, як те визначено п. 6.5 Договору купівлі-продажу майнових прав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із положеннями статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.
У відповідності до п. 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію 01 квартал 2021 р. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.
У відповідності до п. 6.2. Договору, сторони домовились, що пеня у розмірі 0,1% від ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення за недотримання умов передбачених п. 2.4 Договору, сплачується продавцем протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відмови покупця від договору та підписання сторонами додаткової угоди про його розірвання з поверненням усієї суми сплачених коштів та суми пені.
Згідно статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Стаття 252 ЦК України дає визначення строку та терміну, а саме: 1) строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; 2) термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Враховуючи зазначені положення, суд вважає, що термін прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру не визначено, однак суд приходить до висновку, що кінцева дата прийняття об`єкта в експлуатацію є кінцевою датою першого кварталу 2021 р. оскільки ця дата є останнім днем строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.
При цьому, суд вважає, що формулювання «орієнтовний строк» вказує виключно на те, що зміна терміну прийняття об`єкта будівництва на строк до шести місяців не буде вважатися порушенням умов цього договору.
Та обставина, що строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, названо в Договорі купівлі-продажу майнових прав як орієнтовний, обумовлено лише тим, що в цьому ж пункті договору купівлі-продажу майнових прав передбачено право продавця в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців і це не буде вважатися порушенням.
Разом з тим, п.6.2 Договору передбачає обчислення строк від дати відмови покупця від договору.
Відмова від договору надіслана Позивачкою 25 жовтня 2023 року, пеня порахована згідно розрахунку позовних вимог, який Позивачка додала до позовної заяви з 31 жовтня 2023 по 04 січня 2024 р. До суду Позивачка звернулась в лютому 2024 року. Відтак суд вбачає можливим стягнути з ТОВ «Петрівський квартал 3» пеню, встановлену п. 6.2. Договору купівлі-продажу майнових прав за недотримання умов передбачених п. 2.4 Договору за кожен день прострочення.
Щодо стягнення з відповідача індексу інфляції та процентів.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 524, 533-535 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Як вже було встановлено судом, ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становила: 243 936,04 грн. і Позивачка сплатила цю суму в повному обсязі. Оскільки ТОВ «Петрівський квартал 3» порушило умови договору, який розривається в судовому порядку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування Позивачці інфляційних втрат. Перевіривши поданий суду розрахунок, суд приходить до висновку, що з ТОВ «Петрівський квартал 3» підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 1 219,68 грн. відповідно до розрахунку Позивачки.
В Постанові Великої Палати від 27.11.2019 року №340/385/17 Верховний суд зазначив, що 3% річних є самостійними компенсаційними, а не штрафними виплатами, а тому стягуються поряд з пенею, яка є видом неустойки.
В Договорі встановлено пеню за прострочення виконання зобов`язання та штраф, однак не встановлено розмір процентів. Наведене свідчить про можливість та необхідність стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 1 323,05 грн відповідно до розрахунку Позивачки.
Щодо понесених позивачкою судових витрат суд вбачає зазначити таке.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України» судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Норми частини 8 ст. 141 ЦПК України вказують, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачка додала до позовної заяви договір про представництво і правову допомогу від 10.10.2023 р. та додаткову угоду до нього від 02.11.2023 р. відповідно до п. 1.3 якої вона зобов`язувалась сплатити адвокату 39 897 грн. за: юридичний супровід і підготовку документів у справі про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 02.02.2021 р. та повернення сплачених на виконання цього договору грошових коштів, стягнення штрафних санкцій, інфляційного збільшення суми боргу, інших платежів.
Верховний Суд в Ухвалі Касаційного цивільного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 335/9780/15 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи
Норми частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами: договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Також, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До позову Позивачка також додала рахунок виставлений адвокатом, квитанцію про оплату рахунку від 03.11.2023 р. у розмірі 39 897 грн., попередній орієнтовний розрахунок судових витрат із визначенням витрат на правничу допомогу, копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 02.02.2024 №КВ067582, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката; договору про правову допомогу від 10.10.2023; додаткової угоди від 02.11.2023 р. до Договору про представництво і правову допомогу від 10.10.2023; протоколу надання юридичних послуг від 12.02.2024.
З огляду на подані Позивачкою документи підлягають задоволенню здійснені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 39 897 грн., відтак суд вбачає стягнути з Відповідача цю суму на користь Позивачки.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява від 10 лютого 2010 року № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.), серія A,303-A, п. 29).
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 3» про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів задоволити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 3» на користь ОСОБА_1 сплачені нею в рахунок виконання договору грошові кошти в розмірі 243 936,04 грн. (двісті сорок три тисячі дев`ятсот тридцять шість грн. 04 коп.), інфляційні втрати в розмірі 1 219,68 грн. (одна тисяча двісті дев`ятнаднцять грн. 68 коп.), штраф у розмірі 329 313,66 грн. (триста двадцять дев`ять тисяч триста тринадцять грн. 66 коп.), пеню в розмірі 16 099,78 грн. (шістнадцять тисяч дев`яносто дев`ять грн. 78 коп.), 3% річних 1 323,05 грн. (одна тисяча триста двадцять три грн. 5 коп.), судовий збір у розмірі 5 918,92 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять грн. 92 коп.), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 39 897,00 грн. (тридцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто сім грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 3», ідентифікаційний код юридичної особи згідно з ЄДРПОУ - 42005404; місцезнаходження: 08130, Київська обл., Бучанський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 2В.

Повний текст рішення виготовлено 31 липня 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ