ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.

присяжних: Піддубної О.М., Горинського О.В.,

за участю секретаря судових засідань: Слюсар Я.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою, -

встановив:

У квітні 2025 року заявник ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про оголошення її чоловіка ОСОБА_4 померлим.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстровано шлюбі з 02.06.2022 року. 22.05.2024 року вона отримання сповіщення сім`ї №323, з якого вбачається, що 21 травня 2024 року солдат ОСОБА_4 зник безвісти у результаті здійснення скиду двох невідомих вибухових пристроїв з безпілотного літального апарату по позиції підрозділу поблизу п.н. Водяне Покровського району Донецької області. Було призначено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_4 зник безвісти за особливих обставин під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України. Під час службового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат ОСОБА_4 у результаті здійснення скиду вибухових пристроїв отримав поранення, несумісні з життям. 24 травня 2024 року його тіло було евакуйовано до тимчасової точки для подальшої евакуації до моргу у м. Курахове. 25 травня 2025 року територія, де знаходилась точка тимчасової евакуації, на якій залишено тіло загиблого солдата, захоплена противником, станом на даний час ця територія непідконтрольна ЗСУ. За фактом зникнення ОСОБА_4 розпочато досудове розслідування. Оголошення померлим ОСОБА_4 необхідне для вимкнення та реалізації особистих та майнових прав як члена сім`ї військовослужбовця, отримання виплат, передбачених законодавством України та оформлення спадщини.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 04.06.2025 року та 27.06.2025 року залучено до участі у розгляді справи як заінтересованих осіб військову частину НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , відповідно.

У поясненнях представник Міністерства оборони України вказав у заяві не зазначено інших членів сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця. При цьому, відлік строку за ч. 2 ст. 46 ЦК України для оголошення фізичної особи померлою має починатись з дня закінчення воєнних дій.

У судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Від представника відділу ДРАЦС, представника в/ч НОМЕР_1 та ОСОБА_3 надійшли заяви по розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення сторони заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2022 року (а.с. 5).

Як вбачається із Сповіщення сім`ї №323 від 22.05.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вогнеметник роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , 24 травня 2022 року призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 , 21 травня 2024 року зник безвісти у результаті здійснення скиду двох невідомих вибухових пристроїв з безпілотного літального апарату по позиції підрозділу поблизу п.н. Водяне Покровського району Донецької області. Пошукові захоли тривають (а.с. 8).

За фактом зникнення безвісти ОСОБА_4 розпочато досудове розслідування №0001053 (а.с. 11 зворот).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2024 року №33/9 призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти 21.05.2024 року вогнеметника вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 (а.с. 8 зворот).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2024 року №3747 службове розслідування завершено. Вогнеметника вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 до часу його прибуття слід вважати таким, що зник безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України (а.с. 9-11).

У результаті службового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 14 год. 05 хв. по позиції, де перебував ОСОБА_4 , противником здійснено скидання невідомих вибухових пристроїв, у результаті чого ОСОБА_4 отримав поранення, несумісне з життям. Про загибель солдата ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , який серед інших разом із ОСОБА_4 ніс бойове чергування. Близько 22 години поранені військові були евакуйовані. Евакуювати тіло ОСОБА_4 на той час не було можливості, оскільки позиція знаходилась під вогневим контролем противника. 24 травня 2024 року тіло ОСОБА_4 вдалось евакуювати до тимчасової точки евакуації для подальшої евакуації у м. Курахове Донецької області. Близько 23 години 25 травня 2024 року територія, де знаходилась точка тимчасової евакуації, на якій було залишено тіло загиблого ОСОБА_4 була захоплена противником. Станом на теперішній час територія непідконтрольна ЗСУ. У зв`язку з окупацією території на даний час не має можливості здійснити пошукові заходи загиблого ОСОБА_4 .

У частині третій статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справ. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Згідно з ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Судом з`ясовано, що заявнику необхідне оголошення померлим ОСОБА_4 для вимкнення та реалізації особистих та майнових прав як члена сім`ї військовослужбовця, отримання виплат, передбачених законодавством України та оформлення спадщини.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначено, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309).

У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також, не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

У даній справі встановлено, що вогнеметник роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21 травня 2024 року зник безвісти поблизу п.н. Водяне Покровського району Донецької області.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, який є чинним, станом на час розгляду справи, с. Водяне Покровського району Донецької області є територією активних бойових дій з 24.02.2022 року.

За таких обставин, відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_4 померлим не розпочався і заява ОСОБА_1 не може бути задоволена з вищенаведених підстав.

Отже, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про оголошення особи померлою, оскільки заяву подано до суду передчасно, а саме з порушенням строків, визначених частиною другою статті 46 ЦК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 46 ЦК України, ст.ст. 3-5, 76-92, 95, 258-259, 264-265, 272-273, 268, 293-300, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , про оголошення померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , адреса: Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 2;

Міністерство оборони України, , м. Київ, пр-т Повітряних Сил, 6;

Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя: Осаулова Н.А.

Присяжні: Піддубна О.М.

Горинський О.В.

Рішення суду проголошено 20.08.2025 року.