Справа №: 398/5205/25
провадження №: 2/398/3072/25
УХВАЛА

Іменем України

"21" серпня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про непідсудність цієї справи Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 6 статті 187 ЦПК України встановлено, що якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Частиною 8 статті 187 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1680754 від 19 серпня 2025 року ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 24 червня 2024 року по справі № 554/7669/21 наголосила, що положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. В нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 25.07.2023 № 747/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ на Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

25 квітня 2025 року, набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів щодо зміни найменування місцевих загальних судів», яким Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області перейменовано на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області.

З огляду на вказане, зазначена справа відноситься до територіальної підсудності Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Обставин, які б вказували на альтернативну підсудність даної справи Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області за поданими матеріалами справи судом не встановлено.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що дана цивільна справа не підсудна Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області, у зв`язку з чим зазначений позов разом з доданими до нього документами необхідно передати на розгляд до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Керуючись ст.ст. 27-32, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський район, селище Слобожанське, вулиця Героїв України, будинок, 7).

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Шинкаренко