справа № 755/7070/24
провадження № 2/388/107/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Кнурова О.А.,

при секретарі судового засідання Поліщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, підписаним його представником - адвокатом Орловською В.А., до відповідача ОСОБА_2 , в якому(позові) просив:

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 191984,40 грн. у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, кошти у сумі 7 000,00 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1989,84 грн. по сплаті судового збору за подання позову та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого його автомобілю у сумі 2500,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та ОСОБА_2 було укладено договір оренди легкового автомобіля Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль передано 12.01.2024. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 28.02.2024 ОСОБА_2 пошкодив переданий йому автомобіль. Вина ОСОБА_2 встановлена судовим рішенням. Автомобіль зазнав пошкоджень на суму 191984,40 грн. Крім того, пошкодженням автомобіля, який є його власністю та необхідністю відновлення автомобіля йому завдано моральну шкоду.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29.05.2025 справу передано за підсудністю до Кіровського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою судді Кіровського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2024 справу передано на розгляд до Долинського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою судді Долинського районного суду Кіровоградської області Степанова С.В. від 14.10.2024 відкрито провадження у справі з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Копія зазначеної ухвали разом з позовною заявою з додатками та судовою повісткою були надіслані відповідачу за встановленою судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України адресою його зареєстрованого місце проживання (перебування), і яка відповідно до умов ч. 6 ст. 272 ЦПК України вважаються врученими 23.10.2024.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Ухвалою судді Долинського районного суду Кіровоградської області Степанова С.В. від 11.02.2025 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку справа після проведення на підставі розпорядження керівника апар ату суду від 10.03.2025 № 184 повторного автоматизованого розподілу передана у провадження судді Кнурова О.А.

Ухвалою від 04.08.2025 задоволено заяву представника позивача про участь у судових засіданням у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференц-прийому «EasyCon» з використанням представником позивача, власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.

Відповідно до умов ч. 5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

05.08.2025 перед початком судового засідання не вдалося забезпечити проведення відеоконференції з технічних причин.

Разом з тим, у своїй заяві представник позивача просила у разі неможливості проведення відеоконференції проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), та який відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 02.05.2025, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.

У судовому засіданні 05.08.2025 судом було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що судове рішення буде проголошено (підписано) 14.08.2025.

Дослідивши докази у справі і з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини.

За ОСОБА_1 зареєстровано право власності на транспортний засіб - автомобіль Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

20.01.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди автомобіля Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 .

Зазначений автомобіль був переданий ОСОБА_1 на підставі вказаного договору ОСОБА_2 20.01.2024, що підтверджується актом прийому-передачі автомобіля від 20.01.2024.

За умовами договору оренди автомобіль передавався у оренду до 20.04.2024.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення № 753/4869/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень в дохід держави.

За змістом зазначеної постанови судом, який розглянув справу про адміністративне правопорушення було встановлено такі обставини:

« ОСОБА_2 28 лютого 2024 року о 10 год. 00 хв., керуючи автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. А. Ахматової, на регульованому перехресті з вул. Урлівська, при розвороті, не надав переваги в русі автомобілю Honda Accord д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку повертаючи ліворуч, та скоїв з ним зіткнення що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.6 ПДР України.»

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд констатує доведеність факту вчинення ОСОБА_2 винних дій, які виразилися у пошкодженні автомобіля Toyota Camr, номерний знак НОМЕР_1 , у наслідок дорожньо-транспортної пригоди 28.02.2024.

Згідно з висновком експерта-товарознавця про вартість матеріального збитку за даними звіту № 1735 від 30.03.2024 величина матеріальних збитків, завданих автомобілю Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , становить 191984,40 грн.

З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке.

Відповідно до положень п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, майнова шкода, завдана неправомірними діями ОСОБА_2 , що виразилося у пошкодженні автомобіля Toyota Camr, номерний знак НОМЕР_1 , у наслідок дорожньо-транспортної пригоди 28.02.2024, завдана власнику зазначеного майна ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню останньому у розмірі заподіяної шкоди - 191984,40 грн.

Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Винними діями ОСОБА_2 , які виразилися у пошкодженні автомобіля Toyota Camr, номерний знак НОМЕР_1 , у наслідок дорожньо-транспортної пригоди 28.02.2024, було порушено звичний уклад життя ОСОБА_1 , який об`єктивно на протязі певного періоду був позбавлений можливості користуватися належним йому автомобілем, що зумовило зміну способу її життя, призвело до необхідності докладання додаткових зусиль з приводу встановлення вартості завданих збитків та необхідності їх усунення, внаслідок чого, безумовно позивачу було завдано моральну шкоду, яку зобов`язаний відшкодувати відповідач.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, зокрема, враховує тяжкість вимушених змін у його життєдіяльності, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану належного йому майна, на підставі чого суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості дійшов висновку, що пропорційною компенсацією моральних страждань позивача є відшкодування йому відповідачем спричиненої моральної шкоди у розмірі 7000,00 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача шкоди, спричиненої пошкодженням його транспортного засобу у наслідок винних дій відповідача є обґрунтованими та доведеними, а тому такі вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведених вище мотивів та розрахунків суду, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи.

Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1989,84 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу судом відзначається таке.

Відповідно до положень ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до умов ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання від відповідача про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката із зазначенням обґрунтування на спростування співмірності таких витрат до суду не надходило.

Таким чином, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності досудової підготовки, підготовки заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, які було подано до суду, участі у судових засіданнях і значимості таких дій у справі, суд, беручи до уваги складність справи, характер виконаної адвокатом роботи, її обсяг та витрачений ним час, їх пропорційність до предмета спору, - дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність понесення позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 7000,00 грн.

Отже, питання розподілу судових витрат у частині витрати на професійну правничу допомогу слід вирішити відповідно до вищенаведених обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема, положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу у розмірі, який відповідає співмірності, необхідності та розумності таких витрат у даній справі - 7000,00 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 281-284, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 206974 (двісті шість тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 24 коп., з яких:

- 191984,40 грн. - у рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

- 7000,00 грн. - у рахунок відшкодування моральної шкоди;

- 1989,84 грн. - у рахунок відшкодування витрат, понесених по сплаті судового збору;

- 6000,00 грн. - у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду безпосередньо або через Долинський районний суд Кіровоградської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено у силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання (перебування): АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду складено 20.08.2025.

Суддя О.А. Кнуров