Справа № 545/3438/25
Провадження № 2-н/545/690/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у видачі судового наказу

20 серпня 2025 рокум. Полтава

Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Зуб Т.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості спожиту електричну енергію в сумі 2414,20 грн. та судових витрат у розмірі 302,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» звернулося з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості спожиту електричну енергію в сумі 2414,20 грн. та судових витрат у розмірі 302,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України, зокрема, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Так, на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом був надісланий запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

Згідно листа Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради від 08.08.2025 року відомості про реєстрацію ОСОБА_1 на території громади відсутні.

Таким чином, встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_1 немає можливості.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Отже, у зв`язку із неможливістю встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення з останнього заборгованості спожиту електричну енергію.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 161, 163, 164, 165, 166, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості спожиту електричну енергію в сумі 2414,20 грн. та судових витрат у розмірі 302,80 грн. - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених ч. 9 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи якому повна ухвала не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяТетяна ЗУБ