Справа № 752/8406/25
Провадження № 2/752/5571/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.08.2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Моркотун О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного проваження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «УМ Факторинг» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 19 серпня 2023 року між ТОВ "Селфі кредит" та відповідачем було укладено договір №949946 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". За вказаним договором відповідач отримав позику в розмірі 3 000 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його банківську картку № НОМЕР_1 з призначенням платежу - поповнення карти зі сплатою відсотків за користування кредитом у ромірі 2,2% від суми кредиту за кожен день користування в день та застосовується у межах строку кредиту. Відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, наявне прострочення за договором споживчого кредитування №949946 від 19.08.2023 року у розмірі 26 760,00 грн.

18 грудня 2024 року ТОВ "Селфі Кредит" передала право вимоги за кредитним договором №94994446 від 19.08.2023 року ТОВ "УМ Факторинг" на підставі договору факторингу №18/12/24 від 18 грудня 2024 року.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 3 000 грн. заборгованості по кредиту, 23 760,00 грн. заборгованості по відсоткам та 3 028,00 грн. судового збору.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Відповідач ОСОБА_1 надіслала до суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач не підписувала договір своїм цифровим підписом. Зазначає, що позивачем не підтверджено отримання відповідачем та на її картку грошових коштів. Договір факторингу, на думку відповідача, є незаконим, оскільки вона не була повідомлена про його укладення.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року зобов`язано посадових осіб АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду по рахунку за карткою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), виписку розширену із зазначенням контрагента за період з 19.08.2023 року по 22.08.2023 року включно.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

19 серпня 2023 року між ТОВ "Селфі кредит" та відповідачем було укладено договір №949946 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". За вказаним договором відповідач отримав позику в розмірі 3 000 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його банківську картку № НОМЕР_1 з призначенням платежу - поповнення карти зі сплатою відсотків за користування кредитом у ромірі 2,2% від суми кредиту за кожен день користування в день та застосовується у межах строку кредиту.

Кредитний договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Згідно виписки по картковому рахунку, на карту відповідача за № НОМЕР_1 19 серпня 2023 року зараховано 3 000 грн.

18 грудня 2024 року ТОВ "Селфі Кредит" передала право вимоги за кредитним договором №94994446 від 19.08.2023 року ТОВ "УМ Факторинг" на підставі договору факторингу №18/12/24 від 18 грудня 2024 року.

Обгрунтовуючи позовну заяву, ТОВ «УМ Факторинг» зазначало, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 26 760,00 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку. Враховуючи укладений договір факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбуваєтьсяв інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови,передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону,вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Так, звертаючись до суду із позовом ТОВ «УМ Факторинг» надало належні та допустимі докази укладення кредитного договору між ОСОБА_1 , та ТОВ "Селфі Кредит".

Відповідачка ОСОБА_1 не оспорила у встановленому законом порядку укладення нею вказаного кредитного договору, а також не надала суду належних і допустимих доказів виконання нею зобов`язань за даним кредитним договором у повному обсязі.

Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 3 000 грн. підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_3 за період з 19.08.2023 року по 22.08.2023 року, наданою АТ "КБ "Приватбанк" на запит суду.

Так, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.4.1 стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується в межах усього строку кредиту.

Відповідачем умови договору в повному обсязі не виконуються, у зв`язку з чим загальна заборгованість за кредитним договором становить 26 760,00 гривень, що складається з:

- 3 000,00 грн. - сума заборгованості по кредиту;

- 23 760,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону.

Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «УМ Факторинг» заборгованості у розмірі 26 760,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 3 028,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" (, місцезнаходження 04060 м. Київ, вул. Ризька, 73-Г, офіс 7/1) заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 3 000,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 23 760,00 грн. та 3 028,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя