У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2025 м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.,

при секретарі судового засідання Зарубі Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області в скаргу боржника ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Стойко А.Ю., особа, дії/бездіяльність якої оскаржуються, старший державний виконавець Черкаського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Теліженко Валерія Олександрівна, на дії (бездіяльність) державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Стойко А.Ю., особа, дії/бездіяльність якої оскаржуються, старший державний виконавець Черкаського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Теліженко Валерія Олександрівна, на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що Черкаським відділом Державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснюється виконавче провадження № 64153748 з примусового виконання судового наказу № 707/913/18 від 07.06.2018, виданого Черкаським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утриманні дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини доходу, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2018 до досягнення дітьми повноліття. У рамках даного виконавчого провадження на підставі постанови від 15.01.2021 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, оскільки за період з травня 2018 по січень 2021 сукупний розмір заборгованості становив 49399,79 грн., яка була боржником погашена, та заборгованості із виплати аліментів боржник наразі немає. У зв`язку із чим, боржник звернувся до державного виконавця із заявою про скасування арешту майна однак, жодних дій, спрямованих на скасування арешту державним виконавцем вчинено не було, у зв`язку із чим боржник звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобов`язати державного виконавця зняти арешт рухомого та нерухомого майна боржника у виконавчому провадженні,.

28.07.2025 ухвалою суду скаргу прийнято до розгляду.

В судове засідання сторони виконавчого провадження, а також державний виконавець не прибули, повідомлялись належним чином про місце, день та час розгляду скарги.

Від представникаборжника до суду надійшла заява із проханням проводити судовий розгляд скарги у його відсутність, на задоволенні скарги наполягає,.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши скаргу боржника та додані до неї докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Нормою п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 4 ст. 59 вказаної статті Закону перелічено підстави, за наявності яких виконавець самостійно знімає арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини. Такими підставами є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені п. 12 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону України «Про виконавче провадження».

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року (Cantoni v. France, заява № 17862/91, пункти 31 - 32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява № 20372/11, пункт 65).

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку заборгованості перед стягувачем, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 7 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 3 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Так, судом під час розгляду скарги було встановлено, що 15.01.2021 старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Велікановою К.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64153748 про примусове виконання судового наказу № 707/913/18 від 07.06.2018, виданого Черкаським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утриманні дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини доходу, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2018 до досягнення дітьми повноліття.

Із матеріалів скарги вбачається, що 27.06.2025 представником боржника адвокатом Стойко А.Ю. на адресу Черкаського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)була направлена заява про скасування постанови про арешт майна боржника, яка була отримана одержувачем 27.06.2025.

Зі змісту поданої до суду довідки про заробітну плату боржника ОСОБА_1 від 02.06.2025 за № 671, наданої за місцем роботи за підписом заступника начальника загону (в/ч НОМЕР_1 ), слідує, що щомісячно із заробітної плати боржника відраховуються аліменти.

Згідно із Довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах від 22.05.2025 за № 31281/2, виконаною старшим державним виконавцем Теліженко В.О. вбачається, що заборгованість по аліментах у ОСОБА_1 станом на травень 2025 відсутня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, встановлений судом факт сплати боржником ОСОБА_1 заборгованості по аліментах та відсутність такої заборгованості на час розгляду скарги, подальший арешт майна боржника суперечитиме приписам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку із викладеним, суд доходить до висновку про наявність підстав для скасування арешту рухомого та нерухомого майна боржника, накладеного на підставі постанови від 15.01.2021 старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Велікановою К.С. у виконавчому провадженні № 64153748.

А тому, суд вважає обґрунтованими вимоги боржника щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця стосовно не скасування арешту з рухомого та нерухомого майна боржника, оскільки станом на 27.06.2025 р. державний виконавець володів інформацією про відсутність заборгованість із виплати аліментів у боржника, та отримавши заяву представника боржника про скасування арешту з майна, державним виконавцем, починаючи з 27.06.2025 не вжито заходів, спрямованих на вирішення заяви та винесення відповідного рішення у формі постанови.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись положеннями ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Стойко А.Ю., особа, дії/бездіяльність якої оскаржуються, старший державний виконавець Черкаського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Теліженко Валерія Олександрівна, на дії (бездіяльність) державного виконавця, - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Теліженко Валерії Олександрівни щодо не зняття арешту з рухомого та нерухомого майна боржника у виконавчому провадженні № 64153748, накладеного постановою про арешт майна боржника від 15.01.2021 року.

Зобов`язати головного старшого державного виконавця Черкаського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Теліженко Валерію Олександрівну зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, належного боржнику ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 64153748, накладений постановою старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Веліканової К.С. про арешт майна боржника від 15.01.2021.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Євген Тептюк