ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/471/17Головуючий у 1-й інстанції Іванчук В.М.
Провадження № 22-ц/817/140/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Гичко К.С.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я., Тернопільської обласної прокуратури - Безкоровайної О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року, ухвалене суддею Іванчуком В.М. у цивільній справі №603/471/17 за заявою Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, заінтересована особа: Відділ у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру Тернопільської області, про визнання спадщини відумерлою та передання її у власність територіальній громаді,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Теребовлянська місцева прокуратура Тернопільської області в інтересах держави особі Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області звернулась до суду із заявою, в якій просила визнати спадщину ОСОБА_2 , а саме земельні ділянки площею 0,50 га та 0,34 га, загальною вартістю 12730,77 грн, відумерлою та передати її у власність територіальній громаді с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області.

Заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на вищевказані земельні ділянки, які на час звернення із даною заявою є неуспадковані, а тому повинні перейти у власність територіальній громаді с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лука Монастириського району, Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,50 га та 0,34 га згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР №006022 від 11 серпня 2004 року та серії ТР №016484 від 11 серпня 2004 року, що розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району та передано їх у власність територіальній громаді с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник особи, яка не брала участі у розгляді справи - ОСОБА_1 - адвокат Андрусенко І.Я. оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Андрусенко І.Я. просить рішення суду першої інстанції скасувати, а заяву заступника Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Вказує, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Лука Монастириського району, якому належали земельні ділянки площею 0,50 га та 0, 34 га згідно державних актів на право власності на земельну ділянку, що розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради.

ОСОБА_1 спадщину після смерті батька прийняла, так як проживала разом із ним на день його смерті. Останні роки життя ОСОБА_2 був немічним, мав проблеми із здоровям, лікувався із діагнозом рак кістки в нозі, через хворобу йому ампутували ногу нижче коліна, а пізніше вище коліна. У звязку із таким станом здоровя ОСОБА_1 постійно доглядала батька, лікувала його. На час смерті ОСОБА_2 постійно проживав із своєю дочкою ОСОБА_1 , а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Після смерті ОСОБА_2 організацією похованням займалася ОСОБА_1 .

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року у справі №603/117/20 встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 . Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

На підставі рішень Устя-Зеленської сільської ради від 20.08.2020 №742 та Монастириської міської ради від 11.05.2021 року №732 ОСОБА_1 набула у власність та зареєструвала право власності на земельні ділянки, що належали її батькові ОСОБА_2 .

Визнавши відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_2 суд позбавив ОСОБА_1 як спадкоємця першої черги права на спадщину.

Отже, між заявником та ОСОБА_1 існує спір про право, повязаний із спадковим спором, який підлягає вирішенню виключно у позовному провадженні, а не в порядку окремого провадження, а тому відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України заяву прокурора слід залишити без розгляду.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області вказує, що ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року у справі №603/117/20 відкрито провадження за заявою Монастириської міської ради про перегляд рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року у справі за нововиявленими обставинами. Разом з тим, рішенням сесії Монастириської міської ради Тернопільської області від 11 травня 2021 року №737 затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5009 га за кадастровим номером :01:004:1500 та площею 0,3448 га за кадастровим номером :01:0041:0279 в Устя-Зеленської сільської ради Чортківського району (за межами населеного пункту), а також передано вказані земельні ділянки ОСОБА_1 у власність. Просить апеляційну скаргу розглядати без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

У відзиві Монастириська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, розгляд справи проводити у відсутності її представника. Вказує, що підставою для ухвалення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року у справі №603/117/20, на яке посилається ОСОБА_1 стала довідка №770 від 26 листопада 2018 року, видана Головою Устя-Зеленської сільської ради Рущаком З.С. про те, що на день смерті ОСОБА_4 проживав разом із донькою ОСОБА_1 . В подальшому, ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2024 року у справі №603/29/24 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000015 від 11 вересня 2023 року щодо ОСОБА_5 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. В даній ухвалі зазначено, що згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, у нього виник умисел на службове підроблення, а саме складення та видачу завідомо неправдивої довідки №770 від 26 листопада 2018 року про те, що на день смерті ОСОБА_4 проживав із дочкою ОСОБА_1 . У зв`язку із наведеним, Монастириська міська рада звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року за нововиявленими обставинами.

У відзиві Бучацька окружна прокуратура Тернопільської області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказує, що представником ОСОБА_6 - адвокатом Андрусенком І.Я. пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду. Також посилається на обставини, які є аналогічними обставинам, викладеним у відзиві Монастириської міської ради.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка І.Я., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника прокуратури Тернопільської області Безкоровайної О.А., яка проти задоволення апеляційної скарги заперечує та вказала, що оскільки ОСОБА_1 оформила спадкові права та фактично отримала у власність земельні ділянки, які належали її батькові, тому оскаржуване рішення жодним чином не порушує її права, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років помер ОСОБА_3 в с. Лука Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується актовим записом про смерть №9 від 21 лютого 2004 року.

За життя ОСОБА_3 належали земельні ділянки площею 0,50 га та 0,34 га, розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державними актами на право на земельну ділянку серії ТР №006022 та ТР №016484 від 11 серпня 2004 року (видані на прізвище ОСОБА_2 ).

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року у справі №603/117/20 встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 . Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Встановлено факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документа: сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0288966, що знаходиться у селянській спілці Галичина с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 травня 2025 року у справі №603/117/20 в задоволенні заяви Монастириської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Устя-Зеленська сільська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовлено.

Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 травня 2025 року у справі №603/117/20 залишено в силі.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

За змістом статті 1277 ЦК України,у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Неприйняття спадщини спадкоємцями дає підстави для визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до пункту 8 частини 2статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

На підставі статті 337 ЦПК України,справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

На підставі статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами частини 1 статті 1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначалось вище, рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року у справі №603/117/20 встановлено юридичні факти про те, що ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що на час відкриття спадщини після його смерті ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем за однією адресою.

У подальшому ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 травня 2025 року у справі №603/117/20 у задоволенні заяви Монастириської міської ради про перегляд зазначеного рішення за нововиявленими обставинами відмовлено, а рішення суду від 12 травня 2020 року залишено в силі.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із її батьком спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини встановлений рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року у справі №603/117/20, є преюдиційним та обов`язковим для врахування у цій справі.

Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, передбаченого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги вважається такою, що має право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , прийняла спадщину, яка їй належить з часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 відмовлялася від прийняття спадщини після смерті свого батька. Відсутність таких доказів свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції щодо можливості визнання спадщини відумерлою, оскільки на час відкриття спадщини існував спадкоємець за законом, який прийняв спадщину і вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

За таких обставин, відсутні підстави для застосування статті 1277 Цивільного кодексу України та визнання спадщини відумерлою.

Висновок суду першої інстанції про передачу спірних земельних ділянок площею 0,50 га та 0,34 га територіальній громаді як відумерлої спадщини суперечить встановленим судовими рішеннями обставинам та нормам матеріального права, а відтак рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою та передання її у власність територіальній громаді.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича задовольнити.

Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити рішення, яким у задоволенні заяви Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, заінтересована особа: Відділ у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру Тернопільської області, про визнання спадщини відумерлою та передання її у власність територіальній громаді відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.