Справа № 210/1288/25
Провадження № 2/210/782/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 серпня 2025 року Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Літвіненко Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» до ОСОБА_1 про стягнення завданих матеріальних збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд,-
Позивач - Комунальне підприємство «Швидкісний трамвай» через свого представника - Котовича Данила Володимировича звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача - ОСОБА_1 та просить суд стягнути з останнього на користь позивача 11 861,50 грн. (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят одна гривня 50 копійок), матеріальних збитків, завданих підприємству в результаті дорожньо-транспортної пригоди, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, 05 листопада 2024 року в м. Кривому Розі, на перехресті вулиці Соборності вул. Олександра Васякіна у Металургійному районні сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було завдано збитків комунальному підприємству Швидкісний трамвай у вигляді пошкодження трамвайного вагону № 457 та простою трамвайних вагонів в лінії. Водій транспортного засобу, який допустив зіткнення з трамвайним вагоном, з місця події скрився.
Підприємством було викликано на місце ДТП працівників патрульної поліції для фіксації обставин дорожньо-транспортної пригоди.
За результатами розгляду обставин ДТП 05.11.2024 року, працівниками поліції було складено адміністративні протоколи на громадянина ОСОБА_1 за статями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
27.11.2024 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4 ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України.
Також, внаслідок скоєння даного ДТП зупинився рух трамваїв КП «Швидкісний трамвай» зокрема маршрутів №№2,5,7,9,14, зупинка загалом тривала 1 годину 08 хвилин. В результаті простою рухомого складу позивача на маршрутах в сукупній кількості 9 одиниць, останній зазнав матеріальних втрат в розмірі 8 965,71 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, та 2 895,79 грн. витрати, понесені на відновлення пошкодженого вагону № 457, які позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 17.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідачу направлялась позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації. Вказане повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Станом на 15.08.2025 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України,у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України,у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.11.2024 року о 17 год. 35 хв. в м. Кривому Розі Металургійний район, перехрестя вул. Соборності та вул. Олександра Васякіна, гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Oktavia днз НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не змінив відповідне крайнє ліве положення на проїжджій частині, здійснив поворот ліворуч не з крайньої лінії, не дав дорогу трамваю, що рухався в попутному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з міським трамваєм КТМ-5М3 інвентарний номер 457 під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортний засіб та трамвай отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Потерпілий: КП Швидкісний трамвай Депо №1, м. Кривий Ріг, Майдан праці 1.
Водій ОСОБА_1 своїми діями порушив п.п. 2.3б, 10.1, 10.4, 11.8, 16.13 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №736264 від 09 листопада 2024 року, 05.11.2024 року о 17 год. 35 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, перехрестя вул. Соборності вул. Олександра Васякіна, громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Oktavia Combi днз НОМЕР_1 в порушення встановлених правил, залишив місце ДТП, до якої він причетний, поліцію про неї не повідомив.
Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 2.10а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП України.
До початку судового засідання 27.11.2024, від представника потерпілого КП «Швидкісний трамвай» - Котовича Д.В. до суду надано письмові пояснення, відповідно до яких останній зазначає, що в результаті неправомірних дій водія ОСОБА_1 КП «Швидкісний трамвай» було завдано матеріальної шкоди в розмірі 11 861,50 гривень.
Вказані обставини встановлені постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 210/6729/24 від 27.11.2024 року, згідно із якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 605,60 грн.
Вказана постанова набрала законної сили та відповідачем не оскаржувалась.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується, при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З метою визначення суми завданих матеріальних збитків в результаті дорожньо- транспортної пригоди позивач надав дефектний акт від 06.11.2024 року «про матеріальні збитки нанесені підприємству в наслідок ДТП трамвайного вагону №457» та калькуляцію витрат, розрахунок збитків від простою трамвайних вагонів від 05.11.2024 року.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлено, що міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Маршрут (лінія) - напрямок руху трамвая, тролейбуса (поїзда метрополітену, швидкісного трамвая) за встановленим розкладом між визначеними та відповідно обладнаними пунктами на зупинках.
Частина друга статті 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлює право перевізника вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові.
Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про міський електричний транспорт» тимчасове припинення або обмеження надання транспортних послуг може застосовуватись у випадках, передбачених Правилами дорожнього руху.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами 1,2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За таких обставин, суд доходить до висновку, що дії відповідача та його вина в скоєнні ДТП, а також причинний зв`язок між наявною шкодою і протиправними діями заподіювача є доведеними.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 2, 12-13, 76,82 133, 263-265, 274-279ЦПК України , ст.ст. 1166,1187,1192 ЦК України, суд, -
Позов Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 про стягнення завданих матеріальних збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Н. А. Літвіненко