Провадження № 2/679/2/2025
Справа № 679/1100/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючий суддя Стасюк Р.М.,

за участю: секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Огойка А.А.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Волкова С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог до предмета спору на стороні позивача: обслуговуючий кооператив садово-городнє товариство «Заозерне», треті особи, без самостійних вимог до предмета спору на стороні відповідача: Нетішинська міська рада, виконавчий комітет Нетішинської міської ради про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, припинення права власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

27.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, який обґрунтовує тим, що з 14 листопада 2002 рок є членом обслуговуючого кооперативу садово-городнє товариство «Заозерне». В липні 2017 року вона звернулася із заявою до Нетішинської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва, яка розташована у м. Нетішин, в обслуговуючому кооперативі садово-городнє товариство «Заозерне».

Рішенням тридцятої сесії Нетішинська міська рада VII скликання № 30/1733 від 14 липня 2017 року, ОСОБА_1 відмовили у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва, яка розташована у м. Нетішин, ОК СГТ «ЗАОЗЕРНЕ», у зв`язку з тим, що частина вказаної земельної ділянки перебуває у приватній власності.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 серпня 2017 року за № 95246826 і витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 серпня 2017 року за № НВ-017 їй стало відомо, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 2 червня 2016 року, розробленої Хмельницькою регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», було сформовано земельну ділянку площею 0,0407 га, яка розташована в Хмельницькій області, м. Нетішин, СГТ «ЗАОЗЕРНЕ», та 16 червня 2016 року відділом Держгеокадастру у м. Нетішині Хмельницької області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з присвоєнням їй кадастрового номеру :03:003:0429.

19 вересня 2016 року на підставі витягу № НВ-16 від 16 червня 2016 року, виданого відділом Держгеокадастру у м. Нетішині Хмельницької області, та рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів № 260 від 21 серпня 1997 року, виданого виконавчим комітетом Нетішинської міської ради, державним реєстратором виконавчого комітету Нетішинської міської ради проведено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за громадянином ОСОБА_2 . Результатом такої реєстрації є запис № 16498403 від 19 вересня 2016 року про державну реєстрацію права власності.

Вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню, державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 , оскільки вона не відповідає вимогам чинного законодавства України та порушує її право на одержання земельних ділянок із земель комунальної власності в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, яке гарантоване мені статтею 14 Конституції України та статтями 80, 81, 116, 118, 121 Земельного кодексу України, а право власності на вказану земельну ділянку набуте ОСОБА_2 протиправно, з огляду на таке.

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради за № 260 від 21 серпня 1997 року земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,04 га, що розташована в садово-городньому товаристві «Заозерне», була передана у приватну власність ОСОБА_2 , який не був членом зазначеного товариства.

Оскільки ОСОБА_2 ніколи не був членом садового товариства, ніколи не користувався вищевказаною земельною ділянкою, не являється власником земельної ділянки та не набув права власності на неї, то 26 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Нетішинської міської ради про скасування рішення № 260 від 21 серпня 1997 року, яким земельна ділянка площею 0,04 га була передана у приватну власність ОСОБА_2 .

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 8 листопада 2013 року у справі № 679/1557/13-а зобов`язано Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути заяву ОСОБА_1 про скасування рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво».

8 квітня 2014 року на п`ятдесят сьомій сесії Нетішинська міська рада VI скликання з метою виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 8 листопада 2013 року та розгляду звернення ОСОБА_1 прийняла рішення за № 57/1324, яким скасувала пункт 16 додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» (в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_2 ) та зобов`язала відділ Держземагентства у м. Нетішині Хмельницької області внести відповідні зміни в земельно- облікову документацію.

Таким чином, за станом на 8 квітня 2014 року рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво», в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,04 га (п. 16 додатку № 1 до Рішення), було скасоване. Відповідно до пункту 40 Порядку № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону У країни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Зокрема, пунктом 47 Порядку № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності та права користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у користування.

Для державної реєстрації права власності на земельну ділянку в разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про її кадастровий номер, а також у разі, коли в результаті доступу до Державного земельного кадастру державним реєстратором встановлено відсутність відомостей про відповідну земельну ділянку, також подається витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку (п. 59 Порядку №1127).

Вказане у сукупності свідчить про відсутність у поданої для державної реєстрації архівної копії рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» (в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_2 ) статусу документа, належного для державної реєстрації права власності та інших речових прав у силу положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки викладеним спростовується факт чинності такого документа.

Отже, за відсутності документа, необхідного для державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 , така реєстрація проведена з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідних редакціях.

Державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0429, площею 0,0407 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою Хмельницька область, м. Нетішин, садово-городнє товариство «Заозерне» (запис про право власності № 16498403 від 19.09.2016) є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а право власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку підлягає припиненню як протиправно набуте.

01.09.2020 ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М. прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

22.10.2020 ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М. задоволено заяву представника відповідача про відвід судді. Справу передано до канцелярії суду для повторного авто розподілу.

Згідно протоколу повторного авто розподілу судової справи, справу передано на розгляд судді Стасюку Р.М.

Ухвалою судді Стасюка Р.М. Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.12.2020 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою судді Стасюка Р.М. Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.04.2022 закрито підготовче провадження у справі.

Перед початком розгляду справи суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача про долучення доказів.

Судовий розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторін, зокрема в зв`язку зі зміною представника відповідачем.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Огойко А.А. підтримали позов та просили його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Волков С.В, у судовому засіданні пояснив суду, що позов не визнає. Зазначив, що в обґрунтування позову ОСОБА_1 , з поміж іншого зазначає, що ОСОБА_2 протиправно зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0,0407 га. з кадастровим номером :03:003:0429, правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, яким є пункт 16 Додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 р. № 260 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 під садівництво земельну ділянку площею 0,04 га. на території садового товариства «Заозерне», скасоване рішенням Нетішинської міської ради від 08.04.2014 р. № 57/1324.

В той же час, постановою Хмельницького апеляційного суду від 03.07.2025 р. у справі № 679/44/25, скасовано рішення Нетішинського міської ради від 08 квітня 2014 року №57/1324 «Про скасування пункту 16 додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21 серпня 1997 року № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво».

Тобто фактично відпали підстави позову, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу пред`явлення позову щодо скасування права власності ОСОБА_2 у зв`язку із скасуванням рішення Нетішинської міської ради від 08.04.2014 р. № 57/1324.

Представник третьої особи - Нетішинської міської ради в судове засідання не з`явився. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. При прийняті рішення покладається на розсуд суду

Враховуючи вище наведене, суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини третьої статті 71 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (стаття 83 ЗК України).

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За ч. 1 ст. 117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч. 5 ст. 117 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

З аналізу наведених вище норм закону вбачається, що безоплатній приватизації, у межах норм, визначених цим ЗК України, підлягають лише земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, в той же час земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, не можуть бути передані за рішення органу місцевого самоврядування у власність іншим особам, до припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

В ході судового розгляду встановлено, що на підставі пункту 16 Додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 р. № 260, передано у приватну власність ОСОБА_2 під садівництво земельну ділянку площею 0,04 га. на території садового товариства «Заозерне».

Положеннями статей 6, 67 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на час передання ОСОБА_2 у приватну власність спірну земельну ділянку) передбачено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для садівництва.

Приватизація земельних ділянок передбачена постановою Верховної Ради України від 13 березня 1992 року № 2200-ХІІ «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» та Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (далі - Декрет).

Декретом постановлено сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених ЗК України. Установлено, що передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов`язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює. Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Отже станом на дату прийняття виконавчим комітетом Нетішинської міської ради від 21.08.1997 р. № 260, про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,04 га. під садівництво на території садового товариства «Заозерне» - означене рішення місцевого самоврядування було правовстановлюючим документом.

Законом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ прийнято нову редакцію ЗК України, який набрав чинності 01 січня 2002 року.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України 2002 року рішення про надання в користування земельних ділянок, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Таким чином, передача (надання) земельної ділянки у власність в межах безоплатної приватизації є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок і таке рішення органу місцевого самоврядування є документом що підтверджує набуття особою право власності (правовстановлюючий документ)( подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 1840/3664/18).

Державну реєстрацію свого набутого, на підставі рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 р. № 260, права приватної власності на земельну ділянку площею 0,0407 га. з кадастровим номером :03:003:0429, для індивідуального садівництва, яка розташована в садово-городньому товаристві «Заозерне» в м.Нетішин Хмельницької області, ОСОБА_2 здійснив 19.09.2016.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав)- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної вище норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. (постанова Великої Палати Верховного Судувід 12.03.2019 р. у справі № 911/3594/17).

Тому, відсутність (в момент прийняття оскаржуваного рішення) документа, що посвідчує це право (державний акт, державної реєстрації), не давало Нетішинській міській раді законних підстав приймати рішення про скасування рішення про передачу позивачу у приватну власність земельної ділянки.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.09.2023 р. у справі № 463/1865/17.

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція) кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цією статтею також визначено певні гарантії прав приватних осіб у випадку втручання держави у їхні права.

Згідно зі статтями 13, 41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути здійснене лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Зважаючи на вказане, саме по собі бажання позивачки отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яке вже перебуває у приватній власності ОСОБА_2 не є підставою передбаченою законом для припинення судом права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.

Щодо доводів позивачки про те, що ОСОБА_2 здійснив реєстрацію свого права власності на спірну земельну ділянку протиправно, оскільки на момент такої реєстрації (19.09.2016 р.) пункт 16 Додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 р. № 260 було скасований рішенням Нетішинської міської ради від 08.04.2014 р. № 57/1324, не можуть прийматись судом до уваги оскільки постановою Хмельницького апеляційного суду від 03.07.2025 р. у справі № 679/44/25, скасовано рішення Нетішинської міської ради від 08 квітня 2014 року № 57/1324 «Про скасування пункту 16 додатку № 1 до рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 № 260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво».

Таким чином, як на момент здійснення ОСОБА_2 державної реєстрації на спірну земельну ділянку, так і на момент розгляду справи судом, пункт 16 Додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.08.1997 р. № 260, яким ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, та яке по своїх правовій суті є правовстановлюючим документом, є діючим та ніким не скасованим та не оспореним.

Інші доводи позивачки, як то тривале не користування ОСОБА_2 спірною ділянкою та не членство останнього у садовому товаристві «Заозерне», на належну увагу не заслуговують, оскільки законодавство не передбачає такі обставину, як підставу для припинення права приватної власності на землю.

Тобто, обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, не можуть бути підставами для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо відшкодування судових витрат.

Згідно ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору слід залишити за ним.

Окрім того, згідно вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача адвокат Волков С.В. заявив клопотання про стягнення судових витрат.

Доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу на момент винесення рішення відповідачем надано не було, тому суд дану вимогу не розглядає.

Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог до предмета спору на стороні позивача:обслуговуючий кооператив садово-городнє товариство «Заозерне», треті особи, без самостійних вимог до предмета спору на стороні відповідача: Нетішинська міська рада, виконавчий комітет Нетішинської міської ради про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, припинення права власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 21 серпня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Обслуговуючий кооператив садово-городнє товариство «Заозерне», юридична адреса: просп. Героїв України, буд.6 кв. 66, м.Нетішин, Шепетівський район, Хмельницька область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Нетішинська міська рада, юридична адреса: вул. Шевченка, 1, м.Нетішин, Шепетівський район, Хмельницька область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Виконавчий комітет Нетішинської міської ради, юридична адреса: вул. Шевченка, 1, м.Нетішин, Шепетівський район, Хмельницька область.

Суддя Р.М. Стасюк