єдиний унікальний номер справи 546/818/25
номер провадження 2-з/546/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Романенко О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб та стягнення компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в :

18.08.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб та стягнення компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності.

У своєму позові, позивач просить суд:

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки -Nissan, модель - Qashqai +2, рік випуску - 2010, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 липня 2025 року.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Nissan, модель - Qashqai +2, рік випуску - 2010, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 198585 гривень (сто дев`яносто вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять гривень) 50 коп. компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки Nissan, модель Qashqai +2, рік випуску - 2010, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 .

4.Стягнути судові витрати з відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 2022 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , було укладено шлюб, від спільного шлюбу дітей немає.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі 01 лютого 2025 року позивачем та відповідачем ОСОБА_2 за кошти ОСОБА_1 було придбано транспортний засіб марки Nissan, модель Qashqai +2, рік випуску 2010, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , що підтверджується договором купівлі продажу транспортного засобу 02/01.

Вищезазначений автомобіль 21 березня 2025 року було оформлено та зареєстровано на ОСОБА_2 .

Під час купівлі транспортного засобу, був присутній ОСОБА_3 , що підтверджується фотознімком біля даного автомобіля. На фотознімку присутні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На даний час фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинені.

01 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 липня 2025 року, справа № 546/644/25, відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання на 19 вересня 2025 року на 09 годину 30 хвилин.

ОСОБА_1 намагався у позасудовому порядку здійснити поділ спірного транспортного засобу, що підтверджує відповідь на адвокатський запит датована 04.07.2025 року і не звернення до суду з позовом в цей період.

Однак, після звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 для вирішення питання поділу транспортного засобу, остання повідомила, що вона без його відома здійснила продаж даного транспортного засобу, а грошову компенсацію за частку ОСОБА_1 йому не надала.

ОСОБА_3 є знайомим сім`ї, був присутній при купівлі даного транспортного засобу, а тому йому було достеменно відомо, що спірний автомобіль був придбаний у період шлюбу та перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, кінцевий набувач є недобросовісним набувачем, оскільки знав і міг знати про те, що транспортний засіб марки Nissan, модель Qashqai +2, належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що ОСОБА_2 не отримувала згоди на його відчуження в позивача.

Окрім того, даний договір купівлі продажу був укладений уже після звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 для поділу даного автомобіля, а тому даними діями остання намагається ухилитись від поділу спільного майна.

Згідно із відомостями отриманими із веб-сайту «Auto Ria» середня ринкова вартість аналогічного автомобіля марки Nissan, модель Qashqai +2, рік випуску 2010, ручна коробка передач, бензин, 2 л, на час звернення до суду з позовом про поділ майна подружжя становить 397141 грн.

Оскільки ОСОБА_2 немає посвідчення водія, а тому не може керувати транспортними засобами, а ОСОБА_1 має посвідчення водія, може керувати транспортними засобами, хоче отримати спільний транспортний засіб у власність, має можливість компенсувати відповідачу вартість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль.

Також, у разі визнання за ОСОБА_2 права власності на спірний транспортний засіб із компенсацією позивачу вартості його частки у спільній сумісній власності на транспортний засіб, дане рішення не буде сприяти вирішенню спору, оскільки відповідачка немає можливості компенсувати вартість даної частки, а тому прошу визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки - Nissan, модель - Qashqai +2, рік випуску 2010, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 липня 2025 року, визнати право власності на даний автомобіль за позивачем та стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі однієї другої частки ринкової вартості автомобіля

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій представник позивача просить суд забезпечити його позов шляхом:

- накладення арешту на транспортний засіб марки Nissan, модель Qashqai +2, рік випуску - 2010, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу марки Nissan, модель - Qashqai +2, рік випуску ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 липня 2025 року. Визнання за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Nissan, модель - Qashqai +2, рік випуску 2010, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 . Стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 198585 гривень (сто дев`яносто вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять гривень) 50 коп. компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки Nissan, модель - Qashqai +2, рік випуску 2010, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 .

На даний час відповідач ОСОБА_2 здійснила продаж вищезазначеного транспортного засобу, він зареєстрований за ОСОБА_3 .. Оскільки між позивачем та відповідачами є спір, і відповідачі, дізнавшись про наявність в суді позовної заяви, можуть здійснити відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб або погіршити стан транспортного засобу, що зробить неможливим або ускладнить виконання рішення суду, вважаю, що до набрання рішенням законної сили необхідно вжити заходів забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає повному задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21, від 02 листопада 2022 року у справі № 546/1073/21.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, щодо поділу спільного майна подружжя, а саме автомобіля набутого під час шлюбу, який відповідачка ОСОБА_2 продала відповідачеві ОСОБА_3 без згоди позивача. У зв`язку з зазначеним, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля укладений між відповідачами, визнати за ним право спільної власності на даний автомобіль та стягнути з позивача на користь відповідачки компенсацію, замість її частки у праві спільної сумісної власності на атвомобіль.

У випадку подальшого відчуження відповідачем автомобіля на користь третіх осіб чи погіршення стану транспортного засобу, навіть задоволення позовних вимог, не зможе забезпечити поновлення порушених прав позивача.

Застосування вказаного виду забезпечення позову є адекватним, оскільки його невжиття може призвести до відчуження спірного майна на користь інших осіб, що, в свою чергу, призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2022 року у справі № 755/7939/21.

У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 756/14940/20 викладено правовий висновок про те, зокрема, що «в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду.

Встановивши у цій справі, що між сторонами виник спір щодо правомірності продажу відповідачкою транспортного засобу, придбаного під час шлюбу, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які просить представник позивача вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Підстави для обов`язкового застосування судом зустрічного забезпечення не встановлені.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Окрім того, суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14 лютого 2022 року у справах № 644/3734/21, № 367/3628/21.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно ч.4 ст.157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-151, 153, 260, 261, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівля-продажу транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб та стягнення компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки Nissan, модель Qashqai +2, рік випуску - 2010, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , до виконання рішення суду у даній справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Копію даної ухвали направити позивачу - для пред`явлення до виконання, іншим учасникам справи - для відома.

Копію ухвали направити територіальному сервісному центру МВС № 5341 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області (вул. Кременчуцька, буд. 2В, с. Розсошинці Полтавського району Полтавської області, 38751) та Решетилівському відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - для виконання.

Повний текст ухвали суду складено 19 серпня 2025 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , телефон: НОМЕР_3 , електронна пошта та електронний кабінет в підсистемі Електронний суд системи ЄСІТС відсутні;

представник позивача - адвокат Беркута Валерія Леонідівна, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , телефон; НОМЕР_5 , наявний електронний кабінет в підсистемі Електронний суд системи ЄСІТС;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_6 , електронний кабінет в підсистемі Електронний суд системи ЄСІТС відсутній;

відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: с. Циганське Полтавського району Полтавської області, поштовий індекс: 38712, телефон: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , електронний кабінет в підсистемі Електронний суд системи ЄСІТС відсутній.

Суддя О.О. Романенко