Справа № 758/9625/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі за текстом - позивач) звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення аліментів.

Ухвалою Суду від 08.09.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, та призначено судове засідання на 18.02.2021.

Заочним Рішенням від 01.04.2021 у справі №758/9625/20 позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, у розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

26.07.2021 на адресу Суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення та заяву про відвід судді.

Ухвалою Суду від 27.07.2021 визнано необґрунтованою заяву про відвід.

Ухвалою Суду від 30.07.2021 (суддя Скрипник О. Г.) заяву про відвід залишено без задоволення.

Ухвалою Суду від 10.08.2021 заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху.

11.08.2021 до суду від відповідача надійшла заява про відвід судді.

Ухвалою Суду від 12.08.2021 заяву відповідача про відвід судді залишено без розгляду.

30.08.2021 до суду від позивача надійшла заява про зловживання цивільними правами з боку відповідача

Ухвалою Суду від 07.09.2021 заяву про перегляд заочного рішення повернуто заявнику.

Іншою Ухвалою Суду від 07.09.2021 суд ухвалив визнати дії відповідача зловживанням процесуальними правами, застосувати до відповідача захід процесуального примусу; стягнути з відповідача в дохід державного бюджету штраф у розмірі 681,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.11.2021 скасовано Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07.09.2021 про повернення заяви про перегляд заочного рішення у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 08.12.2021 скасовано Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07.09.2021 про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу.

Після повернення матеріалів справи до Подільського районного суду міста Києва, з метою належного вирішення питання щодо прийняття до розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення, Судом неодноразово призначались судові засідання, проте, на які не з`явились ані сторони, ані їх уповноважені представники.

Ухвалою Суду від 27.12.2024 заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху.

Ухвалою Суду від 03.02.2025 заяву про перегляд заочного рішення повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.05.2025 скасовано Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03.02.2025 про повернення заяви про перегляд заочного рішення та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Після повернення матеріалів справи до Подільського районного суду міста Києва, у зв`язку з наявними недоліками заяви про перегляд заочного рішення, судом постановлено Ухвалу від 04.07.2025 про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху

16.07.2025 до суду від відповідача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Суду від 18.07.2025 заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 20.08.2025.

18.08.2025 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі.

У судове засідання 20.08.2025 прибув представник відповідача, позивач подала заяву до суду про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача підтримав заяву про перегляд заочного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідач просить суд скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

За правилами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом встановлено, що відповідач не з`явився та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Скасування заочного рішення можливе при наявності двох обставин:

1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не міг завчасно повідомити суд;

2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами (додаватись до заяви про перегляд заочного рішення).

Крім того, відповідач також повинен вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Наявність вищенаведених обставин мусить бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Таким чином, для скасування заочного рішення необхідні всі вище перелічені підстави.

Заява обгрунтована тим, що заочне рішення ухвалене без участі відповідача, без повідомлення про час і місце судового засідання, а заява відповідача про відкладення судового засідання залишилась нерозглянутою, що слугує підставою для його перегляду і скасування.

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи №13049947 від 08.09.2020, відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання було направлено Ухвалу суду від 08.09.2020 року, в якій зазначено строк для надання відзиву, копію позовної заяви з додатками, а також судову повістку про виклик в судове засідання, призначене на 18.02.2021 року 869).

Вказаний лист був отриманий відповідачем 29.01.2021, що підтверджується повідомленням про вручення 869).

У судовому засідання 18.02.2021 взяла участь позивач.

У судовому засідання було оголошено перерву до 01.04.2021.

Повістка на судове засідання 01.04.2021 була надіслана відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується відповідним поштовим реєстром.

01.04.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.04.2021 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Суд зазначає, що відповідач своїм правом для подання відзиву не скористався, в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання.

Судом встановлено, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідач, який був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до норм чинного ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзив на час розгляду справи не подавав, а відтак судом були дотримані процесуальні вимоги для заочного розгляду.

Доводи відповідача про нерозгляд судом заяви про відкладення судового засідання суд відхиляє повністю виходячи з того, відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду.

Крім цього, як встановлено судом вище, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Поруч з цим, судом враховується, що надалі поштові листи від суду відповідачем не отримувались, а ні за зареєстрованим місцем проживання, а ні за адресою фактичного місця проживання, на яку посилається відповідач.

Також, як на підставу для скасування заочного рішення, відповідач вказує, що ним добровільно сплачуються аліменти позивачу.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Суд зазначає, що перегляд заочного рішення не повинен фактично підміняти собою розглядом справи судом вищої інстанції, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Проте, суд не погоджується з наведеними доводами відповідача виходячи з того, що добровільна сплата аліментів не позбавляє права позивача на звернення до суду з позовом про їх присудження.

При цьому, суд звертає увагу, що за таких аргументів наявність Рішення суду про стягнення аліментів не перешкоджає відповідачу і надалі добровільно сплачувати аліменти, а можливість їх стягнення у примусовому порядку залежить від волі позивача та є дискреційними повноваженнями субєкта примусового виконання судового рішення.

За змістом положень ст. ст. 76 - 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тягар доведення обґрунтованості за загальними правилами процесуального закону покладається саме на заявника, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог іншою стороною, як беззаперечних. Якщо заявник, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування іншою стороною у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Проте, відповідач не надає доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Відтак, суд відхиляє заперечення сторони відповідача про те, що судом при винесенні оскаржуваного заочного рішення суду не було належним чином та в повному обсязі встановлено та досліджено обставини, які є необхідними для об`єктивного вирішення спору.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що зазначені вище обставини не створюють юридичної сукупності елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення.

Відповідно до п.п.1, 2 ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загальному чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 19, 187, 260, 274, 280, 287-288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення у у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів - залишити без задоволення;

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяВ. В. Гребенюк