Єдиний унікальний номер 142/372/24
Номер провадження 2-о/142/8/25
РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

з участю

секретаря судового засідання Шевчука Р.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника, адвоката Антонюк Ю.М.,

представника заінтересованої

особи ОСОБА_6., адвоката Акрабової О.М.,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції з власних технічних засобів учасників в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась через свого представника адвоката Маліновську Ю.М. в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки до Піщанського районного суду Вінницької області із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5. Також просить суд встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була членом сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2010 року по день його смерті. Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2024 року дану заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07 серпня 2024 року ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 18 червня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за матеріалами заяви ОСОБА_1 , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27 серпня 2024 року дану заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.

Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Розгляд справи провести в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року постановлено залучити в якості заінтересованої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає в с. Гонорівка Тульчинського району Вінницької області у справі за заявою ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в АДРЕСА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

07 січня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» представником заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокатом Акрабовою О.М. подано заперечення на заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій вона, обґрунтовуючи заперечення проти заяви, просила заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме, факту спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , з лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була членом сім`ї ОСОБА_5 , з лютого 2010 року по день його смерті, факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 - залишити без розгляду.

Разом з тим, 07 січня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» представником заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокатом Акрабовою О.М. подано клопотання про витребування доказів, в якому вона просила зобов`язати Крижопільський ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) надати відомості по виконавчому провадженню НОМЕР_9 щодо сплати ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 142/1022/17 Крижопільського районного суду від 01.03.2018 року на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, за період з 26.10.2017 року по січень 2021 року, яке ухвалою суду від 22 січня 2025 року задоволено, відповідні докази витребувано, які Крижопільському ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ ( м.Київ) слід було надати до суду 13 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року постановлено відмовити в задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_3 адвоката Акрабової Ольги Миколаївни про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої у в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме, факту спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , з лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була членом сім`ї ОСОБА_5 , з лютого 2010 року по день його смерті, факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 . Продовжено розгляд справи та повторно витребувано у Крижопільського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) відомості по виконавчому провадженню НОМЕР_9 щодо сплати ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 142/1022/17 Крижопільського районного суду від 01.03.2018 року на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, за період з 26.10.2017 року по січень 2021 року.

08 квітня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Антонюк Ю.М. подано клопотання про долучення доказів, в якому вона зазначила, що 21.03.2025 року Піщанським районним судом Вінницької області було ухвалено рішення №142/613/24 щодо позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 . Оскільки при розгляді зазначеної справи були встановлені факти, що біологічний батько доньки заявника - ОСОБА_7 не утримував доньку, а також не приймав участі у її вихованні, тому вважає за необхідне долучити дане рішення до матеріалів справи. У зв`язку з чим просила долучити до матеріалів цивільної №142/372/24 за заявою ОСОБА_1 про визнання фактів, що мають юридичне значення копію рішення у справі №142/613/24 щодо позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 09 квітня 2025 року представником заінтересованої особи ОСОБА_3 , адвокат Акрабова О.М. заявлено відвід головуючому судді Гринишиній А.А., оскільки її мати, адвокат Гордаш Н.П. була представником позивача ОСОБА_1 в цивільній справі ЄУН 142/613/24, що само по собі є достатнім для виникнення сумнівів у неупередженості і безсторонності розгляду справи.

Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року постановлено відмовити у задоволенні заяви представника заінтересованої особи ОСОБА_3 адвоката Акрабової Ольги Миколаївни про відвід судді в цивільній справі ЄУН 142/372/24 за заявою ОСОБА_1 , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

11 квітня 2025 року через канцелярію суду заінтересованою особою ОСОБА_3 подано заяву про відвід головуючому по справі судді.

Ухвалою судді Піщанського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2025 року постановлено заяву заінтересованої особи ОСОБА_3 про відвід судді в цивільній справі ЄУН 142/372/24 за заявою ОСОБА_1 , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишити без розгляду.

Разом з тим, 15 квітня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» представником заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокатом Акрабовою О.М. подано клопотання про витребування доказів, в якому вона просила зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ) надати копію особової справи військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (молодшого сержанта, розвідника - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч НОМЕР_2 ) загиблого під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_5 у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області.

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року постановлено витребувати уІНФОРМАЦІЯ_8 копію особової справи військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (молодшого сержанта, розвідника - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч НОМЕР_2 ), загиблого під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_5 у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області. Копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_4 ), для виконання. Витребувані документи надати до Піщанського районного суду Вінницької області за адресою: смт. Піщанка, вул. Вишнева, 5, до початку наступного підготовчого засідання до 10 години 00 хвилин 20 травня 2025 року.

19 травня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_8 надійшла заява про виконання ухвали суду, в якій заінтересована особа зазначає, що Інструкцією з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказом Міністерства Оборони України № 280 від 15.09.2022 року (далі - Інструкція), визначено порядок складання та ведення особових справ осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу.Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 4 розділу 3 Інструкції особові справи осіб рядового, сержантського і старшинського складу складаються в одному примірнику: у військовій частині - на кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом із числа резервістів та з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу за призовом, які до зарахування в запас або у резерв проходили тільки базову військову службу (строкову військову службу) або не мали досвіду військової служби; у ТЦК та СП - на кандидатів, відібраних для прийняття на військову службу за контрактом, із числа громадян призовного віку, військовозобов`язаних, резервістів та жінок, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі та які не мають військових звань, а також іноземців або осіб без громадянства, які виявили бажання проходити військову службу за контрактом. Як слідує з п.11 Інструкції, документами персонального обліку військовослужбовців є: особові справи; послужні (скорочені послужні) картки; обліково-послужні картки, які ведуться відповідно до категорії обліку таких осіб за видами військової служби. На осіб, які проходять військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, в тому числі на осіб офіцерського складу призваних із запасу на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та призваних з числа резервістів в особливий період (далі - особи офіцерського складу),- ведуться особові справи, послужні (скорочені послужні) картки. На осіб, які проходять військову службу за контрактом осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу (далі - особи рядового, сержантського і старшинського складу) - ведуться особові справи, послужні (скорочені послужні) картки.

На осіб рядового, сержантського і старшинського складу, призваних із запасу на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та призваних з числа резервістів в особливий період (далі - особи рядового, сержантського і старшинського складу за призовом), які до зарахування в запас або у резерв проходили тільки базову військову службу (або строкову військову службу) або не мали досвіду військової служби - ведуться обліково-послужні картки, а на тих, які проходили військову службу за контрактом - особові справи за правилами, визначеними цією Інструкцією для особових справ осіб рядового сержантського і старшинського складу.

Разом з тим ІНФОРМАЦІЯ_9 інформує суд, що загиблий військовослужбовець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (молодший сержант, розвідник - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч НОМЕР_2 ) був призваний на військову службу 26.02.2022 року по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується його обліковою карткою. Враховуючи вищевикладене, ІНФОРМАЦІЯ_1 надає суду облікову картку ОСОБА_5 .

20 травня 2025 року представником заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокатом Акрабовою О.М. подано клопотання про витребування доказів, в якому представник зазначає, що, з метою належного представництва інтересів ОСОБА_3 у вищезазначеній справі, виникла необхідність у витребуванні відомостей щодо того, які види соціальної допомоги отримувала ОСОБА_1 у період з лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, копії заяв та документів, що стали підставою для отримання того чи іншого виду соціальної допомоги, копію особової справи, тощо. З даних документів буде вбачатися, кого ОСОБА_1 вказувала як членів сім`ї з лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.Представник ОСОБА_3 звернувся до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області (23600, м. Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, 1, Тел: 043-35-2-22-45, e-mail: ) із запитом, проте отримав відмову, у зв`язку із тим, що дані відомості є конфіденційними, тому самостійно не може їх надати до суду.

Крім того, зазначає представник, з метою належного представництва інтересів ОСОБА_3 у справі № 142/372/24, яка приходиться матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , загиблого під час виконання бойового завдання 14.05.2024 року, представник ОСОБА_3 надсилав адвокатський запит до військової частини НОМЕР_2 (Електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_11 ) стосовно витребування матеріалів особової справи військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , загиблого під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_5 , для надання до суду. Проте, станом на 19.05.2025 року відповіді не отримав. Копії матеріалів особової справи військовослужбовця ОСОБА_5 можуть містити відомості про осіб, яких ОСОБА_5 вказував як членів сім`ї, що має важливе значення для правильного вирішення даної справи, таким чином просила витребувати з Управління соціального захисту населення Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області (23600, м. Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, 1, Тел: 043-35-2-22-45, e-mail: ) відомості стосовно того, які види соціальної допомоги отримувала ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) у період з лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5; витребувати з Управління соціального захисту населення Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області (23600, м. Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, 1, Тел: 043-35-2-22-45, e-mail: ) копії заяв та документів, наданих ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), для призначення соціальної допомоги, копію особової справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ); витребувати з військової частини НОМЕР_2 (Електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_11 ) копію особової справи військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (молодшого сержанта, розвідника - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч НОМЕР_2 ) загиблого під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_5 у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області.

Ухвалою суду від 20 травня 2025 року клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_3 адвоката Акрабової Ольги Миколаївни про витребування доказів задовольнити частково.Витребувати з військової частини НОМЕР_2 (Електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_11 ) копію особової справи військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (молодшого сержанта, розвідника - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч НОМЕР_2 ), загиблого під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_5 у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області.

12 червня 2025 року представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Акрабова О.М. надала суду клопотання про долучення доказів, яким просила долучити до матеріалів справи копію довідки з військової частини НОМЕР_2 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, яка була видана ОСОБА_3 відносно її загиблого сина ОСОБА_5

17 червня 2025 року, на виконання ухвали суду від 20 травня 2025 року про витребування доказів, військова частина НОМЕР_2 надала суду пояснення щодо неможливості виконати ухвалу суду в частині надання суду особої справи військовослужбовця та обліково-послужної картки, однак надала витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07 липня 2024 року№ 191, доповідь про факт загибелі ОСОБА_5 , витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24 серпня 2023 року №236, завірену фотокопію штатно- посадового обліку.

27 червня 2025 року представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Акрабова О.М. надала суду клопотання про долучення доказів, яким просила долучити до матеріалів справи лист - відповідь з військової частини НОМЕР_3 від 23.06.2025 року вих. № 1610/7/1910 з додатками ( копія наказу про прибуття до пункту тимчасової дислокації у с. Трудове від 28.04.2022 р., копія наказу про вибуття з пункту тимчасової дислокації с. Трудове від 29.11.2022 р.). Дані відомості надаються, вказує представник, для підтвердження того, що, також у цей період ОСОБА_5 деякий час знаходився і проживав і у с. Гонорівка, залишався у своєї матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Антонюк Ю.М. просили заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задовольнити повністю, викладені факти знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та доведені належними, достатніми та допустими доказами.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, наявна заява від 12 лютого 2025 року про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Акрабова О.М. заперечила щодо задоволення заяви, зокрема щодо перебування ОСОБА_2 на утриманні загиблого ОСОБА_5 , оскільки в останньої є біологічний батько, який виплачував аліменти на її утримання, а також вважала, що заяву слід залишити без розгляду, оскільки наявний спір про право на виплати після смерті військовослужбовця.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_8 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через електронний кабінет у системі "Електронний суд", в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши заявника, її представника, представника заінтересованої особи ОСОБА_3 , неповнолітню ОСОБА_2 , в інтересах якої подано заяву, свідків, оглянувши заяву та додані до неї матеріали, виходячи зі змісту заяви, доданих до неї матеріалів, дослідивши надані учасниками докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Точне і неухильне додержання і застосування норм матеріального і процесуального законодавства при розгляді і вирішенні цивільних справ є гарантією їх правильного, справедливого і швидкого вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ст. 293 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Частинами 3 та 4 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно пункту 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (п.2 ст.315 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 14.12.2010 року (справа №2-3770/10) розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , зареєстрований 26.05.2007 року (актовий запис №254), змінено прізвище ОСОБА_8 на дошлюбне « ОСОБА_9 » - а.с. 11 зворот,12). В період шлюбу у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що доводиться свідоцтвом про народження НОМЕР_4 на а.с. 8 зворот. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. Відповідно до змісту рішення суду, на момент ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, сторони створили інші сім`ї.

З січня 2010 року заявник ОСОБА_1 почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та проживала з ним в зазначеному статусі до реєстрації їх шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 - копія свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 на а.с.9 зворот.

З народження ОСОБА_2 проживала разом з матір`ю, а з 2-річного віку у новій, створеній матір`ю сім`ї, і з ОСОБА_5 , цивільним чоловіком матері.

ІНФОРМАЦІЯ_12 у ОСОБА_5 та ОСОБА_10 народився син ОСОБА_11 , що доводиться копією свідоцтва про народження НОМЕР_6 на а.с.9.

ОСОБА_5 з травня 2007 року по квітень 2016 року офіційно працював в ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» на посаді пресувальника обмазувального цеху та з грудня 2016 року по травень 2024 року - на посаді техніка-технолога, що підтверджується довідками ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» №290524-08 та №290524-09 від 29.05.2024 року про його розмір заробітної плати на а.с.15-17, Формами ОК-5, ОК-7 щодо застраховіаної особи ОСОБА_5 на а.с. 18-24.

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 22 травня 2024 року на а.с.10 та від 27 травня 2025 року на а.с.10 зворот, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані в АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою з 13 вересня 2016 року.

Зі змісту довідки Піщанського селищного голови Олександра Крижанівського №807 від 22 травня 2024 року на а.с.11, ОСОБА_5 , чоловік ОСОБА_1 , на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_5 , але фактично проживав в АДРЕСА_1 .

Між заявником та ОСОБА_5 з початку спільного проживання до реєстрації їх шлюбу існували стійкі сімейні відносини, які полягали у спільному проживанні, веденні спільного господарства, наявності спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування та спільного відпочинку. ОСОБА_5 в повній мірі матеріально забезпечував сім`ю, ніс всі витрати для забезпечення сім`ї всім необхідним для підтримання належного рівня життя. ОСОБА_5 вибудував з малолітньою дитиною заявника ОСОБА_12 відносини «батько-донька», піклувався про неї, утримував її, приймав участь у її вихованні, лікуванні, навчанні, відвідував дитячий садочок та школу, цікавився її успіхами, турбувався та організовував відпочинок, з однаковою любов`ю ставився до обох дітей.

Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами.

Поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 , яка суду повідомила, що саме вона попросила свою маму ОСОБА_1 довести в суді, що вона з ОСОБА_5 проживали в одній сім`ї і тато ОСОБА_13 ставився до неї, як до рідної доньки. За його життя у них в сім`ї обговорювалося питання її усиновлення ОСОБА_5 , однак цьому не судилося статися через його загибель на війні.Також ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_3 мала за рідну бабусу, любила проводити з нею час, завжди була з братом у неї на канікулах, однак після смерті тата ОСОБА_14 від неї відвернулась. З біологічним батьком дівчина практично не спілкувалась, він її життям ніколи не цікавився, на відміну від ОСОБА_15 , який виховував її з малого віку, всьому навчав, у всьому підтримував, а також забезпечував як у необхідних речах, так і в різних забаганках.Її відомо, що біологічний батько сплачував аліменти та мав по них заборгованість, просила маму також позбавити його батьківських прав.Загибель тата ОСОБА_13 стала для неї великою, непоправною втратою. Просила задовольнити заяву, щоб юридично підтвердити, що вона була членом сім`ї загиблого Захисника.

Поясненнями свідка ОСОБА_16 , яка вказала, що з родиною ОСОБА_17 знайома тривалий час, зі ОСОБА_18 знайома зі школи, доньці ОСОБА_12 було два роки, коли ОСОБА_18 та ОСОБА_19 почали жити разом, жили довгий час без реєстрації шлюбу. ОСОБА_12 називала ОСОБА_13 "татусиком", а він, в свою чергу, звертався до ОСОБА_12 "доця",адже він насправді замінив дівчинці батька. З біологічним батьком ОСОБА_12 не спілкувалась.

Поясненнями свідка ОСОБА_20 , яка суду пояснила, що знає родину ОСОБА_21 давно. У 2016 році свідок пішла працювати до школи і була класним керівником у ОСОБА_2 . Свідок знала батьків ОСОБА_12 , як ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , про те, що у дитини є біологічний батько дізналась пізніше, адже він до школи ніколи не приходив та життям і навчанням ОСОБА_12 не цікавився.Покійний ОСОБА_19 завжди брав активну участь у житті класу як батько учениці.

Свідок ОСОБА_22 , яка доводиться матір`ю заявниці, суду пояснила, що її донька ОСОБА_18 проживала з ОСОБА_23 з 2010 року, стосунки у них були дуже добрі, ОСОБА_13 відразу прийняв ОСОБА_12 як рідну дитину, з народженням другого онука ОСОБА_24 - дітей не ділив, дбав про них однаково. Біологічний батько ОСОБА_25 ніколи в житті дівчинки не був, не цікавився її справами, не спілкувався. За бажанням ОСОБА_26 звернулась до суду про позбавлення його батьківських прав. ОСОБА_19 став справжнім татом для її онуки і, навіть будучи на війні, щодня телефонував.

З довідки КЗ «Піщанський ліцей №2» №60 від 27.05.2024 року на а.с. 27 зворот т.1 слідує, що ОСОБА_2 з 01.09.2014 року до дня видачі довідки навчалася в навчальному закладі, протягом всього періоду навчання її батько ОСОБА_5 брав активну участь у вихованні доньки, систематично цікавився навчанням та вихованням дитини, відвідував батьківські збори, неодноразово був учасником позакласних виховних заходів, допомагав у організації та проведенні ремонтних робіт у навчальному закладі.

Довідка КЗ «Дитяча музична школа ім. П.Муравського» №15 від 27 травня 2024 року на а.с.28 т.1 стверджує, що ОСОБА_2 навчається з навчальному закладі з 01.09.2020 року, протягом всього періоду навчання її батько ОСОБА_5 брав активну участь у вихованні та навчанні доньки ОСОБА_12 , систематично цікавився навчанням та вихованням дитини, відвідував батьківські збори, неодноразово був присутній на концертних заходах закладу, в яких приймала участь ОСОБА_2 .

Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Піщанської селищної ради №79-04 від 27.05.2024 року на а.с.28 зворот т.1з 2018 року ОСОБА_2 зверталася за медичною допомогою у супроводі батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно довідки Піщанської селищної ради Вінницької області №820 від 24 травня 2024 року на а.с.2 9 т.1- донька ОСОБА_1 . ОСОБА_2 дійсно перебувала на утриманні вітчима ОСОБА_5 .

Згідно довідки ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» №240524-05 від 24.05.2024 року на а.с. 29 зворот т.1. - за період роботи з 2016 по 2024 роки ОСОБА_5 отримував новорічні подарунки на двох дітей, одна з яких ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) знаходилася на його утриманні.

В березні 2018 року за ініціативою ОСОБА_5 в номері газети «Піщанські Вісті» за 02.03.2018 року розміщено привітання ОСОБА_2 «На перший ювілей», в якому з 10-літтям дитину привітали «з поцілунками та подарунками татусь ОСОБА_27 , мамуся ОСОБА_18 , братик ОСОБА_24 , хрещений...» - копія сторінки газети на а.с.30 т.1.

В травні 2018 року ОСОБА_32 КЗ «Піщанський ліцей №2» як випускниці початкової школи було видано відповідний диплом та навчальним накладом грамотою нагороджено « ОСОБА_28 та ОСОБА_29 » - за досягнуті успіхи у навчанні і вихованні дітей, співпрацю із закладом освіти - а.с. 30 зворот -31 т.1.

З доданої до позову переписки ОСОБА_2 з абонентом «Татусь» ( ОСОБА_5 ) у месенджері,- вбачаються теплі відносини ОСОБА_12 з вітчимом - а.с 31 зворот- 34 т.1.

З доданих до позову копій фотокарток також вбачається існування між Заявником з ОСОБА_5 сімейних відносин, ставлення ОСОБА_5 до малолітньої ОСОБА_12 - а.с. 34 зворот - 37 т.1.

Батько ОСОБА_30 з часу розірвання шлюбних стосунків з завницею повністю припинив спілкування з колишньою дружиною та донькою, не утримував дитину, не виявляв інтересу до її життя, самоусунувся від виконання всіх батьківських обов`язків, аліменти не сплачував, участі у вихованні та утриманні дитини не приймав. Біологічний батько ОСОБА_25 , станом на 06.05.2024 року, за розрахунком державного виконавця, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 в розмірі 49 969, 70 гривень -а.с.26 зворот-27, 155,156 т.1, а.с.19 т.2.

Заочним рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 21 березня 2025 року ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 - а.с. 58-62 т.2.

26.02.2022 року ОСОБА_5 був призваний на військову службу за мобілізацією для захисту Батьківщини. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер у віці 39 років(копія свідоцтва про смерть НОМЕР_7 на а.с.12 зворот т.1, а.с.128 т.2).

Згідно повідомлення про смерть №3/544 від 15.05.2024 року, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_13 підполковником ОСОБА_31 , молодший сержант ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 о 02.00 год у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області під час виконання бойового завдання внаслідок авіаудару від вибухової травми (копія повідомлення та лікарського свідоцтва про смерть від 14.05.2024 року на а.с.13 т.1).

Судом також досліджено довідку №639 від 19.07.2024 року, видану військовою частиною НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , як підставу для надання особі статусу члена сім`ї загиблого Захисника України на а.с.139 зворот т.2, надану представником заявника адвокатом Антонюк Ю.М.

Аналогічну довідку видано також було видано вказаною військовою частиною матері загиблого ОСОБА_5 . ОСОБА_3 як підставу для надання особі статусу члена сім`ї загиблого Захисника України, довідка надана представником заінтересованої особи адвокатом Акрабовою О.М. та досліджена судом на а.с.159 т.2.

З відомостей, наданих на виконання ухвали суду від 20 травня 2025 року про витребування доказів військовою частиною НОМЕР_2 на а.с.169- 178 т.2, слідує, що в документах штатно-посадового обліку військовослужбовця ОСОБА_5 наявна інформація про дружину ОСОБА_1 як члена сім`ї, відомості про інших членів сім`ї відсутні.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті 14 ЦПК України).

За змістом ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Верховний Суд у своїй постанові від 30.10.2019 № 5-рп/99 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово- експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа N 6-148цс12).

Згідно вимог ст. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 5-рп/99 про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 31 травня 2022 року у справі № 554/8629/17 (провадження № 61-3012св21).

Досліджені судом вищеперелічені докази є достатньо переконливими для встановлення факту спільного проживання заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з лютого 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_5. Так само, перелічені докази достатньота переконливо доводять факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була членом сім`ї ОСОБА_5 та перебувала на його утриманні на день його смерті.

Встановлення даних фактів необхідно для отримання ОСОБА_2 посвідчення члена сім`ї загиблого та соціальних виплат, передбачених Законом (одноразової виплати, пенсії).

Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ст.ст. 29-30, 31, 34, 41 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті; Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31); Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування; Пенсія в разі втрати годувальника призначається кожному непрацездатному члену сім`ї, який має право на таку пенсію; Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженої Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 р. одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста (п.5); у разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копи документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду (п.10).

В постанові Верховного Суду у справі №727/7151/23 від 13.03.2024 року зазначено «Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від ЗО січня 2020 року у справі №287/167/18-ц (провадження №14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц (провадження №61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України».

Не погоджуючись із заявою ОСОБА_1 , представник заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвокат Акрабова О.М., як усно в судовому засіданні, так і у своїх запереченнях, поданих суду 07 січня 2025 року, зазначила, що справа не підлягає розгляду у порядку окремого провадження. У даній справі вбачається спір про право, а саме, встановлення заявлених ОСОБА_1 фактів рішенням суду у даній справі може вплинути на права ОСОБА_3 та її онука ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , зокрема в частині здійснення виплат, передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Особами, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги у даному випадку мають ОСОБА_3 (мати загиблого військовослужбовця), ОСОБА_1 (дружина загиблого військовослужбовця), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (син померлого військовослужбовця). Таким чином задоволення судом заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була членом сім`ї ОСОБА_5 , з лютого 2010 року по день його смерті, та встановлення факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , вплине на права ОСОБА_3 та її онука ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , призведе до зміни розміру часток одноразової грошової допомоги. Своїми діями, вважає представник, заявниця намагається обмежити права та можливість отримати належну частку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , батько якого загинув на війні, на користь своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заперечується ОСОБА_3 також факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки в доньки заявниці є рідний батько, який сплачував аліменти. У ОСОБА_5 ніколи не виникав обов`язок утримувати доньку заявниці ОСОБА_2 . Так, згідно з ч.1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст. 268 СК України). Отже, вважає представник, ОСОБА_5 , перебуваючи у шлюбі з заявницею з ІНФОРМАЦІЯ_5, мав право на участь у вихованні її дитини від попереднього шлюбу. При цьому обов`язок щодо їх утримання у ОСОБА_5 (як вітчима) виникає за умови, якщо в у дитини немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їй належного утримання.Докази, надані завницею, заінтересована особа вважає недостатніми та неналежними.

Відхиляючи аргументи заінтересованої особи ОСОБА_3 щодо наявного спору про право, суд звертає увагу на те, що жоден з учасників справи не заявив про труднощі чи відмову компетентних органів в оформленні виплат, наданні відповідного статусу членам родини загиблого військовослужбовця. Натомість надані представниками та отримані судом відомості з військової частини, місцевого органу влади письмові докази свідчать про всебічне сприяння та підтримку як заявниці, так і заінтересованої особи ОСОБА_3 в реалізації їхніх прав після загибелі ОСОБА_5 .

Надаючи оцінку заявленим аргументам заінтересованої соби, суд зауважує, що, як вже йшлося вище, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Верховний Суд у постанові від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19) зазначив, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто оспорює право заявника, оскільки існування спору про право повинно реальним, а не гіпотетичним (постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18 (провадження № 61-39374св18), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22).

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Beles and Others v. the Czech Republic), «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France).

Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, викладені в ній обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому подану заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення,- задовольнити.

Встановити факт спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була членом сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2010 року по день його смерті.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання до Вінницького апеляційного суду.

Учасники справи :

заявник - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ;

представник заявника -адвокат Антонюк Юлія Михайлівна, адреса: м.Вінниця, вул. Грушевського, 50/5, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000835 від 29 жовтня 2021 року; електронна адреса^ malinovska ІНФОРМАЦІЯ_15 , електронний кабінет наявний;

заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_8 АДРЕСА_3 ; електронний кабінет наявний;

заінтересована особа- ОСОБА_6 , адреса АДРЕСА_5 ;

представник заінтересованої особи - адвокат Акрабова Ольга Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_16 ; адреса АДРЕСА_6 ; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 003128 від 17 січня 2018 року.

Суддя :