Справа № 747/403/25
Провадження № 2/747/207/25
РІШЕННЯ

іменем України

15.08.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернувся до суду з даним позовом до відповідача, у якому з урахуванням залишення частини позовних вимог без розгляду, просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання матері, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) з моменту реєстрації позовної заяви у суді і на весь час проживання та опікування дитиною-інвалідом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27 серпня 2021 року рішенням Талалаївського районного суду шлюб між сторонами було розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з матір`ю. Син сторін є дитиною з інвалідністю з дитинства до 18 років підгрупи «А», законним опікуном якого є його матір - позивачка ОСОБА_3 . Позивачка не має можливості працювати, оскільки цілодобово здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, яка не може обійтися без постійного стороннього догляду. У відповідності до ст 88 СК України у позивачки є право на утримання від батька дитини. Тому представник позивачки просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання матері, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) з моменту реєстрації позовної заяви у суді і на весь час проживання та опікування дитиною-інвалідом.

Ухвалою від 29 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадженя та призначено справу до судового розгляду на 15 серпня 2025 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті від представника позивачки надійшла заява про залишення частини позовних вимог без розгляду, і ухвалою від 15 серпян2025 року залишено без розгляду позовну вимогу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і просив задовольнити, оскільки позивачка не має можливості працювати та отримувати дохід, так як здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, на даний час перебуває за кордоном, з нею він спілкується по месенджеру. Право дружини на утримання від чоловіка передбачене ст 88 СК України, оскільки з нею на даний час проживає дитина з інвалідністю, батьком якої є відповідач.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що з того часу, коли він надав нотаріально засвідчений дозвіл на виїзд дитини за кордон, його дружина з ним не спілкується, він не знає, де на даний час знаходиться його дитина, чи з позивачко, чи ні, з дитиною він також не має можливості спілкуватися. До виїзду дружини з дитиною за кордон він кожен місяць надавав їм кошти шляхом переводу на картку. Просив суд зменшити розмір аліментів, так як на даний час він не працює і не має можливості сплачувати пред`явлений позивачкою розмір аліментів.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю дитини є ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.13) Заочним рішенням Талалаївського районного суду від 27.08.2021 року, яке набрало законної сили 28.09.2021 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний, неповнолітня дитина ОСОБА_4 залишена проживати з матір`ю ОСОБА_3 (а.с.10-13) Згідно медичного висновку від 07 червня 2017 року № 15 на дитину-інваліда віком до 18 років - на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нього наявне захворювання F 84.4 «Гіперактивний розлад, що сполучається з розумовою відсталістю важкого ступеню, стереотипними рухами, системним недорозвитком мови важкого ступеня», і він являється дитиною-інвалідом підгрупи «А». Висновок дійсний до 23.11.2027 року (а.с.5) Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.10.2023 ОСОБА_4 , 2009 року народження, є дитиною з інвалідністю до 18 років підгрупи «А», Законний представник ОСОБА_5 . Державну соціальну допомогу призначено з 01.03.2020 до 22.11.2027 року в сумі 7131 грн 10 коп. (а.с.8-9) Згідно нотаріально засвідченої заяви компетентним прикордонним органам ОСОБА_2 , як батько, дає свою згоду на тимчасовий виїзд за кордон України до Німеччини, Республіки Польща, Словацької республіки, Угорщини, Румунії та інших держав Європейського союзу, держав Шенгенської угоди, Республіки Молдова (у тому числі на перетин кордонів, поїздки усіма видами транспорту, перельотів, тимчасове проживання) в період з 09 травня 2024 року по 09 травня 2025 року включно в зв`язку з воєнними діями на території України його синові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30)

Згідно наданих відповідачем ОСОБА_2 документів: він не перебував та не перебуває на обліку в Прилуцькій філії Чернігівського обласного центру зайнятості за період з 01.08.2024 по 05.08.2025 року, що підтверджується довідкою кар`єрного радника відділу працевлаштування Прилуцької філії Чернігівського ОЦЗ від 05.08.2025 року (а.с.28); 22.03.2024 року звільнений з посади водія автотранспортних засобів ТОВ «Марілайф» згідно копії трудової книжки (а.с.29). згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ПФУ з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у ОСОБА_2 з квітня 2024 року по червень 2025 року відсутній заробіток /дохід (а.с.31-33)

Оцінивши надані учасниками справи докази, подані на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що застосуванню у даному випадку підлягають норми сімейного законодавства щодо розміру аліментів, та інших підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють сімейні правовідносини. Крім того, судом враховується положення ст 2 ЦПК України про те, що суд зобов`язаний керуватися завданням справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Сімейним Кодексом України визначені особливості надання утримання дружині, з якою проживає дитина з інвалідністю. Відповідно до Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначення інвалідності дитини доповнено посиланням на те, що стійкий розлад функцій організму зумовлює обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. У статті 19 цього ж Закону зазначено про безпосередній причинний зв`язок інвалідності з потребою у сторонньому догляді, як форми додаткової соціальної допомоги та захисту. Згідно з п. 21 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого постановою КМУ №917 від 21 листопада 2013 року зі змінами, підставою для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування.

За правилами ст 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право, а саме один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом; дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; цей з подружжя опікується нею; другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина з інвалідністю, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин, право матері на отримання аліментів від батька дитини виникає у разі, якщо вона проживає з дитиною з інвалідністю; дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; матір опікується нею; другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину з інвалідністю виникає за обов`язкової сукупності вказаних вище юридичних фактів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як матір, з якою проживає дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, а відповідач в свою чергу може надавати матеріальну допомогу, тому право позивачки на аліменти підлягає захисту судом шляхом їх стягнення з відповідача на утримання матері дитини. Суд також враховує, що право того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких мати з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому, відповідач зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивачки, з якою проживає їх спільна дитина з інвалідністю, як це визначено положеннями ч. 2 ст 88 СК України.

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з загальних засад цивільного законодавства, визначених в ст 3 ЦК України щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, можливості відповідача сплачувати аліменти, взято до уваги, що дитина є особою з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду з боку матері, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, на період інвалідності дитини ОСОБА_7 , тобто до його повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки матеріалами справи встановлено, що інвалідність дитині встановлена саме до цього терміну. Суд зазначає, що згідно положень ч.1, 3 ст 70 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Тобто позивачка не позбавлена можливості в разі продовження терміну інвалідності сина на отримання аліментів на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Також суд вважає за необхідне зазначити, що пред`явлений позивачкою до стягнення розмір аліментів, а саме 1/4 частина від заробітку (доходу) відповідача щомісячно за встановлених в ході розгляду справи обставин відповідач не сплачувати, оскільки на даний час не працює та не отримує доходу, суд при визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів враховує його можливість надавати матеріальну допомогу в певному розмірі, тому приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Крім того, відповідно до вимог ст 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн, з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 7, 80, 88, 180, 181,182, 183 СК України, ст. 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 280-284, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 липня 2025 року та протягом всього часу проживання та опікування дитиною з інвалідністю та до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення суду виготовлений 21 серпня 2025 року.

Суддя Л.В.Тіщенко