ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/72/25
провадження № 2/753/99/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котенко Р. В., за участю секретаря судового засідання Троцковець К. В., представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що він з ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2007 року. Від шлюбу сторони мають мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Вказує, що за період спільного проживання через різні склади характерів та різні погляди на сімейні стосунки в сім`ї почали виникати непорозуміння, суперечки та сварки, які в кінцевому результаті привели до розпаду їх сім`ї. Також, позивач вказує, що фактично через деякий час після реєстрації їх шлюбу ставлення відповідачки до нього погіршилося, а розходження поглядів на сімейні відносини та на подружні обов`язки в подальшому ускладнило налагодження між ними нормальних сімейних взаємовідносин. Так, позивач зазначає, що з осени 2021 року вони з відповідачкою повністю припинили шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть, у кожного із них окремий бюджет. Вони остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного, стали зовсім чужими один одному людьми і ніщо їх не поєднує. Отже, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та інтересам їхнього сина ОСОБА_4 , відтак, на примирення позивач не згоден, просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 09 травня 2025 року.

У судове засідання 09 травня 2025 року з`явилась відповідачка. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

13 лютого 2025 року від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд вважав можливим провести судове засідання за відсутності позивача.

У судовому засіданні 09 травня 2025 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва заяву ОСОБА_2 про надання строку на примирення було задоволено, надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці. Провадження у справі було зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

10 липня 2025 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 24 липня 2025 року.

У судове засідання 24 липня 2025 року з`явились представник позивача ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Вказала, що самостійно позивач не може прибути у судове засідання, оскільки був мобілізований та наразі проходить службу у військовій частині Державної прикордонної служби України, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою. Зазначила, що позивач з відповідачкою не живуть разом однією сім`єю з 2022 року. Під час спільного проживання у подружжя були постійні сварки. Відповідачка завжди була незадоволена своїм чоловіком, декілька разів безпідставно викликала поліцію у конфліктних ситуаціях з позивачем, проте жодного разу правоохоронці не побачили у діях позивача будь-яких правопорушень. Позивач не бажає надалі мати спільну сім`ю з відповідачкою і вважає, що держава не може його змусити перебувати у шлюбних відносинах. Позивач не бажає навіть спілкуватись з відповідачкою по телефону через її погане ставлення до нього. У період, коли суд надав строк на примирення, позивач за проханням сина все ж таки відповів на телефонний дзвінок відповідачки, проте конструктивної розмови не відбулось, адже з самого початку розмови відповідачка агресивно себе поводила. Крім того, представник позивача зауважила, що позивач фактично створив нову сім`ю і проживає з іншою жінкою три роки. На примирення позивач не згоден і це його остаточне рішення. Відтак, представник позивача просила шлюб позивача з відповідачкою розірвати.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу. Зазначила, що у 2022 році під час окупації с. Михайлівка Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області, де вони проживали з чоловіком та їх сином ОСОБА_5 , їй з сином вдалось виїхати з села, а чоловік залишився в окупації. Після деокупації села, вона повернулась додому. Стан чоловіка на той час змінився, він став агресивним. Дійсно, вона кілька разів викликала поліцію, оскільки відчувала загрозу зі сторони чоловіка, інколи через конфлікти з ним не могла вільно зайти до себе додому. У подальшому, через шахрайські дії невідомих осіб, через що у неї з`явились борги, вона змушена була виїхати у м. Київ для вирішення цих питань. З того часу вона почала проживати у м. Київ у своєї доньки, проте періодично приїздила додому до чоловіка у с. Михайлівка Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області. Також зазначила, що з чоловіком залишились невирішені майнові питання, оскільки і вона і її батьки багато грошей витратили на ремонт житла, де вони проживали разом з чоловіком. Вказала, що бажає зберегти шлюб. У той же час не змогла пояснити суду чому її чоловік не хоче спілкуватися з нею навіть по телефону.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 05 грудня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1408. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу не змінилося.

У шлюбі у позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4 .

Позивач вказує, що подальше збереження їх родини та примирення з відповідачкою є неможливим, його рішення про розірвання шлюбу з відповідачем є остаточним.

Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, просила суд повторно дати строк на примирення з позивачем.

Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, при цьому підстав для повторного надання строку для примирення сторін суд також не вбачав, у зв`язку із чим протокольною ухвалою від 04 червня 2025 року відмовів у задоволенні клопотання відповідача про повторне надання подружжю строку на примирення. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України).

Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 10-13, 76-81, 142, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05 грудня 2007 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 1408, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повне рішення виготовлено 21.08.2025.

Суддя Р. В. Котенко