Провадження № 2-з/761/290/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі судових засідань: Путря Д.В.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

та представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду м.Києва заяву представника відповідача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2025 р. представник відповідача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей матері дитини ОСОБА_4 з малолітньою дочкою ОСОБА_5 в наступному порядку: щотижня з 10.00 год. кожного четверга до 10.00 год. кожної суботи з урахуванням учбового процесу; у вихідні дні: з 10.00 год кожної першої суботи до 20.00 год. кожної першої неділі та з 10.00 год. кожної третьої суботи до 20.00 год. кожної третьої неділі за місцем реєстрації та постійного проживання матері по АДРЕСА_1 з можливістю відвідувати за бажанням дитини будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування,: їдальні, кафе, ресторани і т.д. без присутності батька до ухвалення судового рішення по суті спору. Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди та передавати малолітню доньку ОСОБА_5 її матері ОСОБА_4 в періоди визначені судом часу спілкування.

Заява мотивована тим, що в рамках розгляду справи №761/22623/25 відповідач ОСОБА_4 подала зустрічний позов про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини. Звертає увагу, що з лютого 2022 р. дитина ОСОБА_5 проживає з батьком ОСОБА_3 , який не дає можливості матері бачитись та підтримувати контакт з дитиною та спілкуватись з нею. Відсутність тривалого контакту матері та дитини може унеможливити виконання судового рішення про визначення місця проживання дитини, у разі задоволення зустрічного позову. Встановлення зустрічей матері та дитини стосується предмета спору та є співмірним заходом забезпечення позову у справі про визначення місця проживання дитини.

В судовому засіданні представник відповідача заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечила щодо задоволення заяви, зазначає, що дитина з початку 2022 року проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні та вихованні. Дитина не бажає проживати з матір`ю, а передання дитини матері без врахування думки дитини буде суперечити її інтересам. Також просить врахувати психічний стан матері та її поведінку.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши пояснення присутніх учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2-х днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Згідно вимог п.4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що представник відповідача, який подав зустрічний позов про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів просить забезпечення позову шляхом встановлення порядку спілкування матері з дитиною.

З матеріалів справи вбачається існування реального спору між сторонами, які стосуються місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вирішенням якого позивач і відповідач звернулись до суду з позовом. При цьому захід забезпечення у виді встановлення зустрічей матері з дитиною, з урахуванням теперішнього місця проживання дитини з батьком, є співмірним заходом забезпечення позову у справі про визначення місця проживання дитини.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17 травня 2021 року в справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20).

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

При визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Так, зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Між тим, суд не може прийняти до уваги запропонований графік зустрічей матері з донькою - за її місцем проживання до винесення судом рішення, а саме: щотижня з 10.00 год. кожного четверга до 10.00 год. кожної суботи з урахуванням учбового процесу; у вихідні дні: з 10.00 год кожної першої суботи до 20.00 год. кожної першої неділі та з 10.00 год. кожної третьої суботи до 20.00 год. кожної третьої неділі за місцем реєстрації та постійного проживання матері по АДРЕСА_1 з можливістю відвідувати за бажанням дитини будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани і т.д. без присутності батька, враховуючи теперішнє місце проживання дитини з батьком після повномасштабного вторгнення рф (більше ніж три роки), вік дитини (11 повних років), а тому примусове передання дитини матері, в тому числі у нічний час, за місцем реєстрації та постійного проживання по АДРЕСА_1 , без урахуванням згоди дитини буде порушувати її права.

З огляду на викладене, суд вважає вжити заходів забезпечення позову, а саме: тимчасово до набрання рішенням суду про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів законної сили, забезпечити позов шляхом встановлення зустрічей матері ОСОБА_4 із донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності батька ОСОБА_3 , виключно за бажанням дитини кожної першої і третьої суботи місяця з 10.00 год. до 17 год. за місцем проживання матері по АДРЕСА_1 або в інших місцях за взаємною згодою, бажанням матері і дитини. Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити надання дитини ОСОБА_5 для зустрічі дитини з матір`ю у встановлений судом графік побачень.

На думку суду, зустрічі матері з дитиною без присутності батька ОСОБА_3 , виключно за бажанням дитини, кожної першої і третьої суботи місяця з 10.00 год. до 17 год. будуть сприяти відновленню довірчих відносин та емоційного контакту між ними, відповідатимуть інтересам як матері так і дитини, та зможуть усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини.

Також судом враховано можливість звернення сторін до суду з заявою про заміну або скасування тимчасових заходів забезпечення позову з підстав, передбачених законом.

З огляду на викладене, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача про забезпечення позову у цивільній справі №761/22623/25, - задовольнити частково.

Тимчасово до набрання рішенням суду про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів законної сили, забезпечити позов шляхом встановлення зустрічей матері ОСОБА_4 із донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності батька ОСОБА_3 , виключно за бажанням дитини кожної першої і третьої суботи місяця з 10.00 год. до 17 год. за місцем проживання матері по АДРЕСА_1 або в інших місцях за взаємною згодою, бажанням матері і дитини.

Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити надання дитини ОСОБА_5 для зустрічі дитини з матір`ю у встановлений судом графік побачень.

Дані про позивача: ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Дані про відповідача: ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Андрій Осаулов