Справа № 756/1546/24
Головуючий у суді першої інстанції: Тиха О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
УХВАЛА

19 серпня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 наухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року, постановлену у складі судді Тихої О.О., у цивільній справі №756/1546/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,-

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом витребування у відповідача ОСОБА_3 оригіналу другого примірника договору позики від 15 лютого 2022 року, та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом витребування у відповідача ОСОБА_3 копії договору позики грошових коштів від 10 листопада 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В., реєстровий номер 2794.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 30 липня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, а також порушив питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження. Посилається на те, що звертався до суду першої інстанції із заявами та клопотаннями про надання йому копії оскаржуваної ухвали в паперовому вигляді, проте суд ігнорував всі його звернення та протягом тривалого часу не надавав йому витребувані документи. Лише 15 липня 2025 року Оболонським районним судом м. Києва було направлено поштовим відправленням копію оскаржуваної ухвали, яку він отримав 17 липня 2025 року. Оскільки строк, наданий судом для оскарження ухвали, складає 15 днів з дня вручення відповідної ухвали, то останнім днем подання апеляційної скарги вважає 01 серпня 2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Результат аналізу вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст ухвали Сквирського Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року складений 21 травня 2024 року (а.с. 67-68).

Апеляційну скаргу на вказане судове рішення ОСОБА_1 подав лише 30 липня 2025 року, тобто, після спливу одного року з дня складення повного тексту рішення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи та її суть та приймав участь в судовому засіданні під час постановлення оскаржуваної ухвали, що вбачається з протоколу судового засідання, наявного в матеріалах справи (а.с. 63-65).

Також, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Сквирського Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року було направлено ОСОБА_1 в підсистемі «Електронний суд» та доставлено до його електронного кабінету 13 травня 2024 року (а.с. 69).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про постановлення оскаржуваної ухвали суду у справі та мав достатньо часу для оскарження вказаного судового рішення в апеляційному порядку у визначений законодавством строк.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Сквирського Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року, ОСОБА_1 не навів посилання на докази, які підтверджують пропуск ним строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сквирського Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:

Судді: