Справа № 459/909/25
Провадження № 2-о/459/32/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючої судді Дем`яновської Ю.Д.

присяжних Поріцької В.В., Романів Н.М.

за участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький

за участю представника заявниці адвоката Огорілко Ю.

цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Шептицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про оголошення фізичної особи померлою,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, за участю заінтересованих осіб: Шептицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою.

В обґрунтування якої стверджує, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

29.06.2014р. ОСОБА_4 , який зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , зібравши всі свої особисті речі вийшов із вище вказаної квартири, нічого не повідомивши близьким та зник. З цього часу місце знаходження ОСОБА_4 невідоме.

03.07.2014р. заявник ОСОБА_1 звернулася до Червоноградського РВП із заявою про зникнення безвісти ОСОБА_4 .

03.07.2014р. Червоноградським РВП було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по факту зникнення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України.

3 липня 2014 року місце проживання, місцезнаходження, та будь які контакти ОСОБА_4 не відомі. Як вбачається з відповіді Шептицького РВП ГУНП у Львівській області від 11.02.2025р., ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває в розшуку Шептицьким РВП як безвісті зниклий. З 2014 р. жодної іншої інформації про місце перебування/проживання батька не відомо. ОСОБА_4 не телефонував та не писав листи, не повідомляв про місце свого перебування. Всі спроби його знайти виявилися марними.

Ухвалою від 21.03.2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд за правилами окремого провадження.

В судове засідання заявниця не з`явилась, подала суду заяву про повне підтримання вимог.

В судовому засіданні представник заявниці вимоги підтримав повністю з підстав, вказаних в заяві, надав аналогічні пояснення. Заявниця подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заінтересована особа: представник Шептицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду скерував лист, яким просить проводити розгляд справи без участі представника відділу, щодо задоволення заяви покладаються на думку суду, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованої особи на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, подали суду заяви, якими підтримали вимоги.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що ОСОБА_4 в 2014 році не з`явився у себе дома. Діти ОСОБА_4 подали заяву до поліції, пройшло 10 років його не знайшли, сам він не повернувся.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідка, дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про нароеджння серії НОМЕР_1 (а.с.9), який 29.06.2014 року зібрав свої особисті речі та зник з квартири АДРЕСА_2 .

03.07.2014 року заявниця звернулася з заявою до Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області з заявою про розшук батька.

03.07.2014 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту зникнення ОСОБА_4 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України. З наданих суду копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що розшуковими заходами встановити місцезнаходження зниклого ОСОБА_4 не вдалось. Зокрема, скеровано запити до Департаментів охорони здоров`я різних областей з приводу можливого перебування розшукуваного на лікуванні у медичних закладах, однак з наданих відповідей вбачається, що такий на лікування не поступав. Крім того, згідно інформації про перетин кордону - ОСОБА_4 кордон не пересікав, згідно інформації ДП Укрзалізниця квитків на потяг не купував.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої, третьої, четвертої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Як вказує ВС у постанові від 07 липня 2021 року в справі № 390/1443/19-ц, оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

Оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років є правом, а не обов`язком суду. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. (Постанова ВС від 07.11.2023 року в справі № 607/159/23, від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц, від 30 березня 2022 року у справі № 295/4293/21).

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що звернення до суду з заявою про оголошення ОСОБА_6 померлим є передчасним, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема витягу з ЄРДР від 03.07.2014 року, протоколу огляду місця події від 03.07.2014 року, ОСОБА_4 зібрав свої особисті речі з квартири, залишивши свій паспорт та мобільний телефон, та зник безвісти. При цьому, будь яка інформація, яка б давала можливість припустити про існування обставин, які б загрожували йому смертю, на підставі яких суд зміг би зробити припущення про ймовірне настання смерті ОСОБА_7 - матеріали кримінального провадження не містять. При цьому, суд звертає увагу, що заявниця та заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за певний час до його зникнення виіхали за кордон та постійно там проживають, а тому відсутність у них зв`язку з батьком не є безумовною підставою для припущення про його ймовірну смерть.

Враховуючи обставини справи, які не вказують безпосередньо на наявність підстав вважати ОСОБА_7 померлим чи таким, що пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд приходить до висновку, що оголошення особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраною заявницею, та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 293, 294, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ),

Заінтересована особа: Шептицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пр.Грушевського, 2, м.Шептицький Шептицький район Львівська область),

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ),

Заінтересована особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 )

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська

Присяжні: В.В.Поріцька

Н.М. Романів