Справа № 152/1370/24
Провадження № 22-ц/801/1671/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 рокуСправа № 152/1370/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Федорівський ліцей Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, Відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 травня 2025 року, постановлене під головуванням судді Роздорожної А. Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до Федорівського ліцею Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Федорівського ліцею Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії. Зазначала, що вона з 17 серпня 1991 року прийнята на посаду вчителя української мови та літератури Федорівської неповної середньої школи. 1 липня 2001 року позивачку було призначено на посаду директора Федорівської ЗОШ І-ІІІ ст. та 20 серпня 2015 року звільнено з цієї та переведено на посаду вчителя української мови та літератури. Станом на дату подання позову до суду вона має кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії», педагогічне звання «старший вчитель», стаж роботи у Федорівському ліцеї Мурафської сільської ради - 32 роки. За час роботи у вищевказаному навчальному закладі вона зарекомендувала себе, як висококваліфікований досвідчений педагог, забезпечує якісне викладання предметів «українська мова та література», постійно займається підвищенням професійної кваліфікації, самоосвітою, її учні є призерами учнівських олімпіад, а одна з учениць в 2023 році зайняла І місце в III етапі предметних учнівських олімпіад з української мови та літератури, вийшла на всеукраїнський рівень у Міжнародному конкурсі знавців української мови імені Петра Яцика. За це вона була премійована у вересні 2023 року, як «Кращий за професією», а також щорічно преміювалася до Дня працівника освіти. 20 жовтня 2023 року відбулося засідання атестаційної комісії Федорівського ліцею Мурафської сільської ради, під час якого, зокрема, було вирішено вивчити досвід роботи ОСОБА_1 на підтвердження її вищої кваліфікаційної категорії та присвоєння педагогічного звання « Вчитель-методист». 29 березня 2024 року відбулося засідання атестаційної комісії Федорівського ліцею Мурафської сільської ради. На порядок денний, зокрема, було винесено питання щодо прийняття рішення про відповідність займаній посаді вчителя української мови та літератури ОСОБА_1 , підтвердження їй кваліфікаційної категорії «спеціаліст вищої категорії» та присвоєння чи не присвоєння їй звання «вчитель-методист». На даному засіданні було вирішено: затвердити рішення атестаційної комісії про атестацію педагогічних працівників Федорівського ліцею Мурафської сільської ради у 2023-2024 навчальному році, зокрема, з таким висновком: встановити відповідність займаній посаді вчителя української мови та літератури ОСОБА_1 , підтвердити їй кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» та підтвердити їй педагогічне звання «старший вчитель». Згідно з наказом Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 1 квітня 2024 року № 14-к/тр Про підсумки атестації педагогічних працівників у 2023-2024 навчальному році відповідно до Положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України 09 вересня 2022 року № 805, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2022 року за № 1649/38985, на підставі рішення атестаційної комісії Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 29 березня 2024 року, протокол № 4, наказано, зокрема, встановити відповідність займаній посаді вчителя української мови та літератури ОСОБА_1 , підтвердити їй кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» та педагогічне звання «старший вчитель». Отже, атестаційна комісія Федорівського ліцею Мурафської сільської ради підтвердила позивачці кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» та відмовила їй у присвоєнні звання «вчитель-методист».

Не погодившись з таким рішенням атестаційної комісії першого рівня, вона оскаржила його до атестаційних комісій другого та третього рівня. За результатами розгляду апеляційних заяв ОСОБА_1 атестаційні комісії своїми рішеннями залишили рішення атестаційної комісії першого рівня відносно неї без змін.

Вважає, що в присвоєнні їй педагогічного звання «вчитель-методист» їй було відмовлено безпідставно,оскільки ані в протоколі засідання атестаційної комісії першого рівня від 29 березня 2024 року, ані в наказі, яким було затверджено результати атестації від 1 квітня 2024 року, не вказано з яких підстав комісія відмовила у присвоєнні ОСОБА_1 звання «вчитель-методист». Як вбачається з протоколу засідання атестаційної комісії другого рівня, такою підставою стало те, що на думку членів комісії, вчитель не проводила належну методичну роботу, яка підлягає даному педагогічному званню. В свою чергу, з протоколу засідання атестаційної комісії третього рівня вбачається, що оскільки заслуги ОСОБА_1 не можуть переважати її вини у вчиненні дисциплінарного проступку щодо дитини, атестаційна комісія дійшла висновку, що вчителю ОСОБА_1 не може бути присвоєне педагогічне звання «Вчитель-методист».

На підтвердження безпідставності та упередженості тверджень атестаційних комісій відносно неї, позивачка надала суду докази, які підтверджують її належну методичну роботу, яка підлягає педагогічному званню «вчитель-методист». Крім цього, ОСОБА_1 просила суд звернути увагу, що одноразова догана працівнику за порушення трудової дисципліни не може бути розцінена як зниження його компетентності та саме по собі бути підставою для відмови в присвоєнні педагогічного звання.

Просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 1 квітня 2024 року № 14-к/тр «Про підсумки атестації педагогічних працівників у 2023-2024 навчальному році», в частині неприсвоєння ОСОБА_1 педагогічного звання «Вчитель-методист»; зобов`язати атестаційну комісію Федорівського ліцею Мурафської сільської ради присвоїти їй педагогічне звання «вчитель-методист».

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі . Зазначає, що суд не врахував, ті обставини , що засідання атестаційної комісії проводилось непрозоро, упереджено та з порушенням Положення про атестацію педагогічних працівників; комісія не запрошувала її на засідання, внаслідок чого відбувся поверхневий та непрофесійний розгляд питання щодо прийняття рішення про присвоєння їй звання вчитель-методист. Вказує, що суд неправильно витлумачив зміст дискреційних повноважень атестаційної комісії.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вищевказаним вимогам закону відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 7 серпня 1991 року прийнята на посаду вчителя української мови та літератури Федорівської неповної середньої школи. 1 липня 2001 року позивачку було призначено на посаду директора Федорівської ЗОШ І-ІІІ ст. та 20 серпня 2015 року звільнено з цієї та переведено на посаду вчителя української мови та літератури. Станом на дату подання позову до суду позивачка має кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії», педагогічне звання «старший вчитель», стаж роботи у Федорівському ліцей Мурафської сільської ради - 32 роки.

Відповідно до копії атестаційного листа ОСОБА_1 , атестаційна комісія І рівня Федорівського ліцею Мурафської сільської ради вирішила, що ОСОБА_1 відповідає займаній посаді і їй слід підтвердити кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» та підтвердити педагогічне звання «старший вчитель» (а.с.17).

З копії протоколу засідання атестаційної комісії Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 20 вересня 2023 року №1 вбачається ,що атестаційна комісія вирішила : 1. Секретарем атестаційної комісії обрати ОСОБА_2 , покласти на секретаря відповідальність за приймання, реєстрацію та зберігання документів, поданих педагогічними працівниками, ведення протоколів атестаційної комісії та оформлення атестаційних листів. 2. В ході атестації педагогічних працівників закладу в 2023-2024 н.р. керуватися Положенням про атестацію педагогічних працівників, що затверджене Наказом МОН України № 805 від 09.09.2022 і вступило в дію з 01.09.2023 р. 3. Перспективний план атестації педагогічних працівників, план заходів та графік роботи атестаційної комісії Федорівського ліцею Мурафської сільської ради з проведення атестації педагогічних працівників у 2023-2024 н.р. взяти за основу (а.с.18).

Згідно копії протоколу засідання атестаційної комісії Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 20 жовтня 2023 року №2, вирішено, зокрема, в ході атестації вивчити досвід роботи ОСОБА_1 на підтвердження її вищої кваліфікаційної категорії та присвоєння педагогічного звання « вчитель-методист» (а.с.19).

Протоколом засідання атестаційної комісії Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 28 грудня 2023 року №3, вирішено: 1. Вважати роботу атестаційної комісії за жовтень-грудень 2023 результативною. 2. Педагогічним працівникам, які атестуються у 2023-2024 навчальному році, підготувати матеріали з досвіду роботи. 3. Продовжити роботу з питань проведення атестації педагогічних працівників закладу згідно з графіком (а.с.20).

Протоколом засідання атестаційної комісії Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 29 березня 2024 року №4, вирішено: затвердити рішення атестаційної комісії про атестацію педагогічних працівників Федорівського ліцею Мурафської сільської ради у 2023-2024 навчальному році, та встановити відповідність займаній посаді вчителя української мови та літератури ОСОБА_1 , підтвердити їй кваліфікаційну категорії «спеціаліст вищої категорії» та підтвердити їй педагогічне звання «старший вчитель» (а.с.21-22).

Згідно з копією результатів голосування про встановлення відповідності займаній посаді та встановлення/підтвердження кваліфікаційної категорії, педагогічного звання, за присвоєння позивачці звання «вчитель-методист» проголосував 1 член атестаційної комісії з 5 (а.с.23).

Згідно копії наказу Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 1 квітня 2024 року №14-к/тр «Про підсумки атестації педагогічних працівників у 2023-2024 навчальному році», встановлено відповідність займаній посаді ОСОБА_1 , підтверджено їй категорію «спеціаліст вищої категорії» та педагогічне звання «старший вчитель» (а.с.24).

Позивачка звернулася із апеляційною заявою до голови атестаційної комісії відділу освіти, культури, молоді та туризму Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, в якій просила розглянути апеляцію на рішення атестаційної комісії І рівня від 29 березня 2024 року Федорівського ліцею Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.25).

Відділ освіти, культури, молоді та туризму Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області надав позивачці копію протоколу засідання атестаційної комісії ІІ рівня від 17 квітня 2024 року №4 (а.с.26-27).

Згідно витягу з протоколу засідання щодо розгляду апеляційної заяви, атестаційна комісія ІІ рівня розглянула апеляційну заяву ОСОБА_1 на рішення атестаційної комісії І рівня Федорівського ліцею Мурафської сільської ради і прийняла рішення залишити рішення атестаційної комісії, дії якої оскаржуються, без змін (а.с.28).

Згідно протоколу засідання атестаційної комісії ІІ рівня від 17 квітня 2024 року №4, під час засідання виступили члени комісії та вказали, що для присвоєння педагогічного звання «вчитель-методист» враховується робота та досягнення протягом усього міжатестаційного періоду. У 2023-2024 навчальному році вступило в дію нове положення про атестацію, проте попередніх 4 роки вчитель мала б виконувати вимоги щодо атестації відповідно до «Типового положення про атестацію педагогічних працівників» затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України 06.10.2010 № 930. Вчитель не проводила належну методичну роботу, яка підлягає даному педагогічному званню. Тому було запропоновано підтвердити педагогічне звання «старший вчитель» та рекомендувати вчителю проявити себе, та атестуватися позачергово. Окрім цього, член комісії ОСОБА_3 , зробила доповнення, що ,враховуючи вищезазначене ,не було помітно роботи вчителя на рівні громади: обмін досвіду між колегами, презентації власних напрацювань, ініціативи щодо проведення круглих столів, майстер класів, тренінгових занять, не надавалася професійна підтримка та допомога педагогічним працівникам інших закладів освіти. Член комісії ОСОБА_4 зазначила, що власна методична розробка з української мови для 6 класу НУШ на тему «Словотвір». Орфографія. Змінювання і творення слів. Твірне слово», не пройшла об`єднання викладачів вищих навчальних закладів І-ІІІ рівнів акредитації, закладів післядипломної освіти. Вище сказане є підставою для підтвердження педагогічного звання «старший вчитель». (а.с.29-30).

Згідно листа голови атестаційної комісії від 5 квітня 2024 року, атестаційна комісія ІІ рівня просила Вінницьку обласну організацію Профспілки працівників освіти та науки України надати роз`яснення щодо можливості присвоєння педагогічно звання вчителю, який притягувався до дисциплінарної відповідальності (а.с.31).

Згідно листа - відповіді Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України № 93 від 9 квітня 2024 року, Положення «Про атестацію педагогічних працівників», затвердженого наказом МОН України від 09.09.2022 року № 805 не містить пунктів щодо неможливості присвоєння кваліфікаційних категорій та педзвань працівникам, яким оголошено догану за порушення трудової дисципліни. ОСОБА_1 успішно пройшла сертифікацію, що відповідно до п. 13 Положення про атестацію зараховується їй як проходження атестації, а також є підставою для присвоєння їй відповідної кваліфікаційної категорії та/або педагогічного звання. Присвоення/підтвердження кваліфікаційної категорії та/або педагогічного звання проводиться без урахування тривалості міжатестапійного періоду, без дотримання умов, визначених пунктами 8,9 розділу 1 Загальні Положення Положення про атестацію та без проведення будь-яких заходів, пов`язаних із вивченням і оцінюванням його діяльності та професійних компетентностей (а.с.32).

Згідно апеляційної заяви, 27 квітня 2024 року позивачка оскаржила рішення атестаційної комісії ІІ рівня (а.с.33).

На її заяву ОСОБА_1 було надано копію протоколу засідання атестаційної комісії Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації №2 від 14 травня 2024 року №4 (а.с.34).

Згідно витягу з протоколу засідання атестаційної комісії щодо розгляду апеляційної заяви, атестаційна комісія ІІІ рівня прийняла рішення залишити рішення атестаційної комісії нижчого рівня без змін, а апеляцію Сівірінської без задоволення (а.с.35).

Згідно протоколу засідання атестаційної комісії №2 від 14 травня 2024 року №4, на засіданні виступила позивачка та члени атестаційної комісії. ОСОБА_4 , керівник відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, повідомила, що в обговоренні роботи вчителя ОСОБА_1 було визнано про значні її досягнення в міжатестаційний період, а саме підготовка переможців III етапу конкурсу з української мови імені П.Яцика та призерів III етапу учнівської олімпіади з української мови і літератури. В 2023-2024 роках ОСОБА_1 працювала експертом Державної служби якості освіти з сертифікації вчителів української мови, що є підставою для підтвердження педагогічного звання «старший вчитель». Оскільки дані заслуги не можуть переважати вини вчителя у вчинення дисциплінарного проступку щодо дитини, атестаційна комісія прийшла до висновку, що вчителю ОСОБА_1 не може бути присвоєне педагогічне звання «учитель-методист» (а.с.36-41).

В 2023 році, позивачці неодноразово оголошували подяку та нагороджували грамотами за підготовку призерів та переможців різноманітних конкурсів, а також учнівських олімпіад (а.с.42, 43, 44).

Згідно копій сертифікатів та свідоцтв, позивачка постійно підвищує свою професійну майстерність, підвищує кваліфікацію та розміщує публікації своїх методичних розробок (а.с.45-58, 59-99, 100-122).

Відмовляючи в задоволенні позову , суд виходив з того, що атестаційна комісія наділена правом розсуду при вирішенні питання про присвоєння певної кваліфікаційної категорії, тобто, наділена дискреційними повноваженнями у вирішенні питання можливості присвоєння педагогічно звання вчителю. З огляду на відсутність доказів незаконності оскаржуваного наказу, а також відсутності у суду повноважень зобов`язувати колегіальний орган приймати те чи інше рішення, суд вважав, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не врахував, що засідання атестаційної комісії проводилось непрозоро, упереджено та з порушенням Положення про атестацію педагогічних працівників, не заслуговують на увагу , виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 розділу І Положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 09 вересня 2022 року за № 805, це Положення визначає порядок проведення атестації педагогічних працівників як системи заходів, спрямованих на всебічне та комплексне оцінювання їхньої педагогічної діяльності (далі - атестація). Пунктами 3 та 4 розділу І Положення передбачено, що за результатами атестації педагогічного працівника незалежно від обсягу його педагогічного навантаження (кількості навчальних предметів (інтегрованих курсів, дисциплін) встановлюється його відповідність або невідповідність займаній посаді та: 1) присвоюється (не присвоюється) кваліфікаційна категорія або підтверджується (не підтверджується) раніше присвоєна кваліфікаційна категорія; 2) присвоюється (не присвоюється) педагогічне звання, підтверджується (не підтверджується) раніше присвоєне педагогічне звання (у разі наявності). Атестація є обов`язковою. Атестація може бути черговою або позачерговою. Педагогічний працівник проходить чергову атестацію не менше одного разу на п`ять років, окрім випадків, визначених пунктом 7 розділу III цього Положення. Атестація проводиться не раніше ніж через рік після призначення педагогічного працівника на посаду.

Пунктами 1 та 2 розділу ІІ Положення, зокрема, визначено, що для атестації педагогічних працівників щорічно не пізніше 20 вересня створюються атестаційні комісії. Атестаційні комісії створюються наказом керівника закладу освіти, відокремленого структурного підрозділу, органу управління у сфері освіти, у якому визначається персональний склад атестаційної комісії, призначаються голова та секретар атестаційної комісії. Кількість членів атестаційної комісії не може бути менше ніж п`ять осіб. Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення атестаційна комісія розглядає документи педагогічних працівників, які атестуються, за потреби перевіряє їхню достовірність, встановлює дотримання вимог пунктів 8,9 розділу І цього Положення, а також оцінює професійні компетентності педагогічного працівника з урахуванням його посадових обов`язків і вимог професійного стандарту (за наявності). Для належного оцінювання професійних компетентностей педагогічного працівника атестаційна комісія може прийняти рішення про вивчення практичного досвіду його роботи. У такому випадку атестаційна комісія має визначити зі складу членів атестаційної комісії членів, які аналізуватимуть практичний досвід роботи педагогічного працівника, а також затвердити графік заходів з його проведення.

Відтак, аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що атестаційна комісія наділена правом розсуду при вирішенні питання про присвоєння певної кваліфікаційної категорії, тобто, наділена дискреційними повноваженнями у вирішенні зазначеного питання.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що позивачка не оскаржувала рішення атестаційної комісії І. ІІ чи ІІІ рівня, а просить скасувати наказ Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 1 квітня 2024 року №14-к/тр «Про підсумки атестації педагогічних працівників у 2023-2024 навчальному році».

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК ).

ОСОБА_1 належними ,допустимими та достовірними доказами не доведено незаконність оскаржуваного наказу Федорівського ліцею Мурафської сільської ради від 1 квітня 2024 року №14-к/тр «Про підсумки атестації педагогічних працівників у 2023-2024 навчальному році».

З огляду на відсутність доказів незаконності оскаржуваного наказу, а також відсутності у суду повноважень зобов`язувати колегіальний орган приймати те чи інше рішення, висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог є обгрунтованим.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції по їх оцінці та особистого тлумачення заявницею норм закону.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

У контексті вказаної практики колегія суддів вважає вищенаведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а висновки суду першої інстанції по суті спору визнає більш логічно обґрунтованими та послідовними, аніж аргументи апеляційної скарги заявниці.

Суд першої інстанції з дотриманням приписів процесуального законодавства всебічно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив справу відповідно до закону.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.п. "в" п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. П. Рибчинський