Справа № 699/383/25
Номер провадження № 2/699/369/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Івашкової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06.05.2021 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 4284787, згідно з умовами якого відповідач отримав 2 000,00 грн та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в обсязі та у строк, визначений кредитним договором.

Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.

За договором відступлення прав вимоги №06Т від 10.08.2021, укладеним між ТОВ "Мілоан" та позивачем, до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4284787 від 06.05.2021.

Сума заборгованості відповідача становить 7 574,33 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 1 900,00 грн, заборгованість за відсотками 5 674,33 грн.

З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за указаним кредитним договором у розмірі7 574,33 грн та понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрати на правову допомогу розмірі 4 000,00 грн

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.03.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлено сторони та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Протягом визначеного судом строку, в особі свого представника адвоката Перебийніс С.В., подав відзив на позовну заяву, згідно з яким позов не визнає частково у частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. У цій частині просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивований тим, що відповідач дійсно отримав від ТОВ "Мілоан" 06.05.2021 у кредит 2000,00 грн строком на 15 днів. У документах, які ТОВ "Мілоан" надало йому для ознайомлення було вказано, що повернути він повинен 2 003,00 грн. За умовами кредитного договору відповідач брав кредит на строк 15 днів із сплатою фіксованої процентної ставки за кожен день користування кредитом у розмірі 0,01% у день У графіку платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору, указана сума процентів за весь період користування кредитом 3,00 грн, яку відповідач сплатив і така сплата за даних позивача становить 40,00 грн замість обумовлених договором 3,00 грн.

Кредитним договором передбачено пролонгацію кредиту, однак відповідач вважає, що позивачем не надано суду жодного доказу про те, що така пролонгація і на яких умовах відбулася, як і не надано розрахунку розміру відсотків при пролонгації.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами відповідача щодо неправомірності стягнення із відповідача за користування кредитом відсотків у розмірі 5 674,33 грн. Свою позицію мотивує тим, що сторони кредитного договору № 4284787 від 06.05.2021 домовилися про пролонгацію строку кредитного договору на пільгових умовах, якщо позичальник сплатить певну частку заборгованості за кредитом. 23.05.2021 відповідачем сплачено на погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 240,00 грн, з яких 100,00 грн - сплата тіла кредиту, 40,00 грн - сплата процентів, 100.00 грн - сплата комісії за пролонгацію.

Крім того, кредитним договором № 4284787 від 06.05.2021 передбачено продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5,00%, яке не передбачає від позичальника вчинення певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами.

Позивач вважає, що оскільки у кредитному договорі сторонами був обумовлений строк нарахування відсотків до дня повного погашення заборгованості за кредитом і відповідачем заборгованість за кредитом погашена не була, то відсотки за користування кредитом у розмірі 5 674,33 грн відповідачу були нараховані правомірно. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.99 - надання інших фінансових послуг.

З матеріалів справи вбачається, що 06.05.2021 позивач на сайті miloan.ua звернувся до до ТОВ "Мілоан" із Анкетою-заявою на кредит № 4284787, у якій просив видати йому кредит у розмірі 2 000,00 грн на строк 15 днів до 21.05.2021 за процентною ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. З цієї заяви вбачається, що була проведена автоматична перевірка клієнта, здійснено верифікаційні дзвінки.

Також відповідач 06.05.2021 підписав електронним одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту № 4284787

06.05.2021 року між ОСОБА_1 (Позичальник) та ТОВ «Мілоан» (Кредитодавець) був укладений електронний договір про споживчий кредит № 4284787, згідно з п.1.1 якого Кредитодавець на умовах визначених цим договором зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що розмір кредиту становить 2 000,00 грн.

Згідно з п. 1.3, 1.4 Договору кредит надається строком на 15 днів з 06.05.2021 до 21.05.2021.

Згідно з п.1.5.1 комісія за надання кредиту становить 00,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п.1.5.2 - проценти за користування кредитом 3,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно з умовами договору стандартна (базова) ставка у розмірі 5,00% за кожен день користування кредитом застосовується у випадку продовження строку кредитування, указаного в п.1.3 договору.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника указана у п. 1.5 договору і становить 2 003,00 грн, вона складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом. У цьому рункті також зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту розрахована, виходячи із припущення, що позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 Договору.

Договором (п.2.3) передбачено можливість пролонгації кредиту на пільгових умовах та на стандартних умовах. Для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник повинен вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. У такому випадку проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

На стандартних базових умовах відповідно до п.2.3.1.2 договору, позичальник може продовжити користування кредитними коштами на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке продовження строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів.

Згідно з п.3.2.6 Кредитного договору Кредитодавець має право відступати право вимоги за Кредитом третім особам відповідно до чинного законодавства України.

Додаток №1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 2 003,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - тіло кредиту, 3,00 грн - проценти за користування кредитом, 00,00 грн - комісія за надання кредиту.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 2000,00 грн за указаним кредитним договором № 4284787 підтверджується платіжним дорученням № 45553881 від 06.05.2021. Крім того, факт отримання кредитних кошти за указаним договором від ТОВ "Мілоан" відповідач підтвердив у своєму відзиві.

З наданої позивачем Відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4284787 вбачається. що 06.05.2021 відповідачу було надано кредит у розмірі 2 000,00 грн.

З 07.05.2021 по 21.05.2021 за користування кредитними коштами ТОВ "Мілоан" нараховувало відповідачу відсотки згідно з п. 1.2.5 договору у розмірі 0,20 грн у день.

22.05.2021 по 23.05.2021 проценти нараховувалися згідно з п. 1,6 договору у розмірі 100,00 грн у день.

23.05.2021 відповідач сплатив проценти по кредиту у розмірі 40,00 грн, за пролонгацію - 100,00 грн, по тілу кредиту 100,00 грн.

З 24.05.2021 по 30.05.2021 нарахування процентів за користування кредитом проводилося згідно з п.1.5.2 у розмірі 0,19 грн у день, а з 31.05.2021 по 27.07.2021 - згідно п.1.6 договору у розмірі 95,00 грн у день.

10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «ФК «ДІДЖИ ФІНАНС» (Новий кредитор) укладено Договір відступлення прав вимоги №06Т, за яким ТОВ "Мілоан" передає Новому кредитору за плату, а Новий кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права вимоги) до Боржників за Кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками.

Згідно з п. 6.2.3. Договору права вимоги переходять но Нового Кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору.

Згідно з Розділом 1 Договору відступлення прав вимоги "Реєстр Боржників" - погоджений Сторонами список з переліком особистих даних Боржників і розмірів грошових зобов`язань кожного з Боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про Боржника.

Відповідно до Витягу з Додатку до Договору №06Т від 10.08.2021 у Реєстрі значиться ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер кредитного договору 4284787, дата підписання договору 06.05.2021, сума заборгованості разом 7 574,33 грн, сума заборгованості за тілом кредиту 1 900,00 грн, сума заборгованості за відсотками 5 674,33 грн.

Платіжні інструкції в матеріалах справи підтверджують сплату Кредитором Новому кредитору суми фінансування за указаним Договором відступлення прав вимоги.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що 06.05.2021 між ТОВ «Мілоан» і відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 4284787.

Указаний кредитний договір був укладений у електронній формі, що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів`та не суперечить приписам ч.1 ст. 205, ст.ст. 207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України.

Досліджені у справі докази свідчать, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, які виписані у договорі. Зокрема, розмір кредиту, розмір процентної ставки, комісії за надання кредиту, строк кредитування, умови автоматичної пролонгації кредиту.

Тобто відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах.

Всупереч умов укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином відповідачем не виконувалися. Так, згідно умов кредитного договору останній зобов`язався повернути ТОВ "Мілоан" взяті кредитні кошти у розмірі 2 000,00 грн та 3,00 грн відсотків за користування кредитними коштами у термін до 21.05.2021.

Однак, у зазначений термін до 21.05.2021 взятий кредит відповідач кредитодавцю не повернув, у зв`язку із чим кредитодавець нараховував відповідачу відсотки до 30.05.2021, загальна сума яких склала 5 674,33 грн.

Відповідач вважає таке нарахування не законним, стверджує, що сторони кредитного договору домовилися про розмір відсотків 0,03 грн і кредитодавець не мав права нарахувавати відсотків після 21.05.2021.

Однак, така позиція відповідача не узгоджується із умовами підписаного ним 06.05.2021 кредитного договору № 4284787.

Так, укладеним між сторонами кредитним договором у п.2.3 обумовлено автоматичну пролонгацію строку кредитування на пільгових та на стандартних умовах.

Для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник повинен вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. У такому випадку проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

На стандартних базових умовах відповідно до п.2.3.1.2 користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів.

Відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4284787 підтверджує, що ТОВ "Мілоан" повністю дотрималося п.2.3 кредитного договору № 4284787, нараховуючи відповідачу відсотки за користування кредитними коштами при автоматичній пролонгації кредиту у розмірі 5 674,33 грн.

Суд враховує, що Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 23.12.2023 частину сьому статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено абзацом другим і такого змісту: У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін.

Проте указані зміни не можуть бути застосовані до умов кредитного договору № 4284787 від 06.05.2021, так як дія Закону України №3498-ІХ від 22.11.2023 на спірні правовідносини щодо продовження строку користування кредитом, які виникли станом на 22.05.2021 не поширюється.

Також позивачем доведено, що за Договором факторингу №07Т від 13.09.2021 до нього від ТОВ "Мілоан" перейшло право вимоги до відповідача за указаним кредитним договором.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", а саме: за договором про споживчий кредит № 4284787 від 06.05.2021 у загальній сумі 7 574,33 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 1 900,00 грн, заборгованість за відсотками 5 674,33 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір у розмірі 2422,40 грн, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду, підлягає стягненню із відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами і згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову такі витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, так як вони підтверджені належними доказами, сторона відповідача про зменшення їх розміру не заявляла.

Керуючись ст. 13, 76-78, 81, 137, 141, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" заборгованість за договором про споживчий кредит № 4284787 від 06.05.2021 у розмірі 7 574,33 ( сім тисяч п`ятсот сімдесят чотири грн 33 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" судові витрати у виді витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 4 000,00 (чотири тисячі грн 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", , адреса місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, інші дані суду не відомі.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.