Справа № 216/4301/25
провадження №2/216/2199/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Гайтко Л.А.

за участю

секретар судового засідання: Маленька Т.О.

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2025 року до Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 20 жовтня 2006 року сторонами по справі був зареєстрований шлюб Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що свідчить відповідний актовий запис № 770, та було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син проживає з матір`ю, позивач допомагає виховувати сина. Донька проживає за кордоном, на її утримання позивач сплачує аліменти. Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Починаючи з 09 березня 2025 року кожен з подружжя живе окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я більше двох місяців як припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав, викладених вище, тому надання строку на примирення є недоцільним, адже жодним чином не виправить стосунки фактично колишнього подружжя.

Ухвалою суду від 03.06.2025 року провадження по справі було відкрито, справу було призначено до розгляду у спрощеному провадженні без виклику сторін.

Обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

20 жовтня 2006 року сторонами по справі був зареєстрований шлюб Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що свідчить відповідний актовий запис № 770, та було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Син проживає з матір`ю, позивач допомагає виховувати сина. Донька проживає за кордоном, на її утримання позивач сплачує аліменти. Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Починаючи з 09 березня 2025 року кожен з подружжя живе окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я більше двох місяців як припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав, викладених вище, тому надання строку на примирення є недоцільним, адже жодним чином не виправить стосунки фактично колишнього подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім*я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дітей, оскільки їх повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 133, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 20 жовтня 2006 року Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 770, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт ID НОМЕР_2 від 23.06.2023 РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_4 , Ел. пошта та ел. кабінет відсутні

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт ID НОМЕР_5 від 30.06.2023 РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_7 .

Суддя Л.А. ГАЙТКО