Справа №197/347/25
Провадження №2-п/197/8/25
Широківський районний суд Дніпропетровської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року

приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гері О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання - Ушакової Т.М.,

представниці позивача (в режимі відеоконференції) Логвінової Ю.М,

представниці відповідачки (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1 ,

заявниці (відповідачки) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представниці відповідачки ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасування заочного рішення,

встановив:

У серпні 2025 року ОСОБА_2 через предстаницю звернулась до суду з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2025 року по справі №197/347/25 за позовною заявою представниці позивача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа - Криворізький відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона не була належним чином повідомленою про розгляд справи та не знала про ухвалення даного судового рішення.

Представниця відповідачки та відповідачка у судовому засіданні просили суд заяву задовольнити та скасувати заочне рішення суду з підстав, зазначених в заяві про перегляд заочного рішення

Представниця позивача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даної заяви. Свої заперечення виклала письмово.

Заслухавши сторони у справі та дослідивши матеріали, додані до заяви, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа №197/347/25 за позовом представниці позивача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа - Криворізький відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Заочним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені. Судом було вирішено: припинено стягнення аліментів із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого 08 квітня 2024 року Широківським районним судом Дніпропетровської області у справі №197/252/24, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; звільнено ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментах з 01.10.2024, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 08 квітня 2024 року Широківським районним судом Дніпропетровської області у справі №197/252/24 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходів) щомісяця, та не менше 50 % прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2025 і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

У своїй заві представниця відповідачки ОСОБА_1 посилається на те, що на момент розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 не проживала за адресою свого місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , куди відповідно до матеріалів справи направлялися судові повістки. Починаючи з 02.11.2024 року по теперішній час ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до закону у суду не має обов`язку з`ясовувати фактичне місце проживання учасника справи фізичної особи, а всі виклики та документи Суд надсилає за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою проживання.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 15.04.2025, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою і направлялася судова кореспонденція, яку відповідачка отримувала, і була належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, де містяться дата отримання відповідачкою кореспонденції від суду та її підпис.

В ході розгляду справи, представницею позивача було подано до суду заяву про долучення доказів до матеріалів справи, копія якої також направлялася 31.05.2025 на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки, проте вказане поштове відправлення було повернуто відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Таким чином, суд належним чином виконав всі вимоги норм процесуального права щодо виклику відповідачки до суду у судове засідання, і будь-яких порушень цивільно-процесуального законодавства не допущено.

За змістом ст.ст.223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст.288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на момент проведення судового засідання у справі, в якому ухвалювалось заочне рішення, відповідачка повідомлялася про розгляд справи судом всіма наявними у суду способами, однак в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася. Разом з тим, посилання відповідачки про її необізнаність про розгляд справи, неотримання повістки та ухвали суду про відкриття провадження у справі не є та не може єдиною та достатньою підставою для скасування заочного рішення суду. Необхідним є також доведення заявником (відповідачкою) перед судом наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які, вочевидь, не були подані суду та про які суду не було відомо. Однак, дана обставина не була доведена відповідачкою в заяви про перегляд заочного рішення суду та під час судового засідання. Додані до заяви про перегляд заочного рішення суду копії документів стосуються періода часу після ухвалення заочного рішення у даній справі та не містять доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування заочного рішення суду, а відтак і про необхідність відмови у задоволенні заяви відповідачки про перегляд заочного рішення суду.

Згідно з ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.223, 258, 260, 261, 280, 284, 287, 288, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представниці відповідачки ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №197/374/25 за позовом представниці позивача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Криворізький відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України та окремому оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складений 22.08.2025.

С у д д я: О.Г. Геря