Справа № 127/7117/24
Провадження № 22-ц/801/1592/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 рокуСправа № 127/7117/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

треті особи без самостійних вимог: Акціонерне товаристве «Мегабанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Шаміної Ю. А. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третіх осіб без самостійних вимог: Акціонерного товариства «Мегабанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 , за участі третіх осіб без самостійних вимог: АТ «Мегабанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння. Зазначали, що квартира під номером АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному (по 1/4). 15.05.2008 з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами №ГД-03-г/2008-2 та №ГД-03-г/2008-1 від 15.08.2008, укладених між ВАТ «Мегабанк» та ПП «Вудмастерплюс», між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №ГД-03г/2008-з/1, у якому предметом іпотеки є належна позивачам вищезазначена квартира.

30.10.2014 року ПАТ "Мегабанк" звернулось до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області із заявою про державну реєстрацію за ним права власності на спірну квартиру на підставі договору іпотеки №ГД-03г/2008-3/1 від 15.08.2008.

17.11.2014 за результатами розгляду поданої заяви державним реєстратором Державної реєстраційної служби України Молдавановою Г.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №17243513 про проведення державної реєстрації права приватної власності на вказану квартиру за ПАТ "Мегабанк".

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 06.08.2015 у справі №127/4201/14-ц було задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ "Мегабанк" про визнання договору іпотеки припиненим та визнано припиненим з 03.07.2012 договір іпотеки №ГД-03г/2008-з/1, укладений 15.08.2008 року між позивачами та ПАТ "Мегабанк".

Також у січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції від 17 листопада 2014 року, індексний №17243513, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Мегабанк» на підставі договору іпотеки №ГД-03г/2008-з/1, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. 15 серпня 2008 року (реєстровий №7077).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року у справі №802/162/15-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року, адміністративний позов задоволено ,скасовано запис про реєстрацію права власності за ПАТ «Мегабанк» та зареєстровано право власності на спірну квартиру за позивачами.

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року було скасовано, а провадження у справі адміністративного судочинства закрито.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на частину спірної квартири. Власниками інших частин квартири є позивачка ОСОБА_1 - дружина спадкодавця та позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - діти спадкодавця ОСОБА_5 та позивачки ОСОБА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_1 , а також її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які від прийняття спадщини відмовились ,подавши відповідні заяви.

Проте одержати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом в нотаріальній конторі ОСОБА_1 не має можливості, оскільки нею не був пред?явлений оригінал документа,що підтверджує належність померлому ОСОБА_5 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої 23.06.2023, в травні 2023 року ПАТ «Мегабанк» на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.09.19 у справі №802/162/15-а скасував запис про право власності на вищезазначену квартиру за відповідачами та поновив запис про реєстрацію на спірну квартиру за ПАТ «Мегабанк».

Враховуючи вказане, нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, станом на 8.01.2024 власником спірної квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_4 , який набув право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу ,серії та номер 1427, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ясінською О.М.

Незважаючи на те, що згідно відомостей державного реєстру на час відчуження спірної квартири право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ПАТ «Мегабанк» ,він фактично не був її власником, оскільки підстава за якою банк набув право власності на квартиру (договір іпотеки) була припинена. Посилаючись на те, що ПАТ «Мегабанк» не мав права здійснювати відчуження спірної квартири ,про що йому було достеменно відомо ,оскільки спірна квартира вибула з володіння позивачів поза їх волею, вважають ,що вони мають право витребувати її від відповідача ,як добросовісного набувача ,в силу вимог ст. 388 ЦК України. Просили суд витребувати на їх користь з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 92,1 кв.м, в т.ч. житловою 56,1 кв.м., частину підвалу під сарай площею 4,2 кв.м, а також визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просять зазначене рішення скасувати, а у справі ухвалити нове рішення про задоволення позову . Зазначили, що суд не врахував ті обставини, що банк відчужив спірну квартиру в той час , як рішенням суду було припинено іпотеку, а тому ПАТ «Мегабанк» не мав права здійснювати відчуження спірної квартири .Оскільки спірна квартира вибула з володіння позивачів поза їх волею, вони мають право витребувати її від відповідача ,як добросовісного набувача ,в силу вимог ст. 388 ЦК України.

ОСОБА_4 у апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та процесуального права, просить вказане рішення суду змінити у мотивувальній частині , відмовивши у задоволенні позову з підстав відсутності підстав для витребування у нього,як добросовісного набувача, спірної квартири

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2025 року вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову , суд виходив із того, що 11.05.2023 на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 у справі №802/162/15-а за ПАТ «Мегабанк» було поновлено реєстрацію права власності на спірну квартиру шляхом скасування попередніх реєстраційних дій, про що позивачам було достеменно відомо, а з даним позовом вони звернулися до суду лише 04.03.2024, відтак позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що 5 серпня 2008 року між ВАТ «Мегабанк» (кредитодавцем) та Приватним підприємством «Вудмастер Плюс» (позичальником) було укладено кредитний договір №ГД-03г/2008-1 (а.с. 18-20, т. 1).

У забезпечення виконання зобов`язань ПП «Вудмастерплюс» за кредитним договором №ГД -03-г/2008-1 від 15.08.2008 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № ГД-03г/2008-з/1, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. 15.08.2008 року та зареєстрований в реєстрі за №7077 (а.с. 22-23, т. 1).

Згідно п. 1.2 Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме трикімнатна житлова квартира АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частках кожному (по 1/4) на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим виконавчим комітетом Вінницької міської ради 13.09.2007 року, та право власності на яку зареєстровано КП «ВООБТІ» за реєстровим № 801/47731 і записано в реєстрову № 755 від 29.10.2007 року.

30.10.2014 на підставі застережень іпотечного договору №7077 від 15.08.2008 року та рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни від 17.11.2014 року, індексний №17243513, право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за публічним акціонерним товариством "Мегабанк"(а.с.30 - 31 т.1)

28.01.2015 ОСОБА_3 звертався до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції від 17.11.2014 року, індексний № 17243513, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за публічним акціонерним товариством "Мегабанк" на підставі договору іпотеки № ГД-03г/2008-з/1(справа №802/162/15-а )

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.09.2015 ,залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Молдаванової Галини Миколаївни від 17.11.2014 року, індексний №17243513, про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ПАТ "Мегабанк" на підставі договору іпотеки №ГД-03г/2008-з/1, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. 15.08.2008 року (реєстровий № 7077) (а.с. 35-38).

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 за касаційною скаргою ПАТ «Мегабанк» постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14.09.2015 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 скасовано, а провадження у справі закрито, роз`яснено позивачу право на звернення з даним позовом до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства (а.с. 172-173 т. 1).

06.08.2015 рішенням Апеляційного суду Вінницької області у справі №127/4201/14-ц апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задоволено, рішення Вінницького міського суду від 5 червня 2015 року в частині задоволення позову ПАТ «Мегабанк» про виселення ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 , з наданням іншого житлового приміщення та стягнення судових витрат - скасовано, у задоволенні цих вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Мегабанк» в особі Вінницького центрального регіонального відділення про визнання договору іпотеки припиненим - задоволено. Визнано припиненим з 3 липня 2012 року договір іпотеки № ГД-03г/2008-з/1, укладений 15 серпня 2008 року між ВАТ «Мегабанк» в особі Вінницького центрального регіонального відділення ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 7077 (а.с. 39-41, т. №1).

На підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 22.09.2011 №2288 оформлено дублікат свідоцтва про право власності на житло від 13.09.2007, яким посвідчено, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 по частці кожному. Згідно з витягом про державну реєстрацію прав КП «ВМБТІ» №35670024 від 29.09.2012 на підставі вказаного свідоцтва право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 37750479, зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , по що зроблено запис №801/74732 в книзі 755 (а.с. 198-199, т. №1).

01.06.2016 постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.09.2015 у справі №802/162/15-а скасовано державну реєстрацію права власності, іпотеки та обтяження, поновлено реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (по частки кожного) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ,серії НОМЕР_1 від 13.09.2007, дублікат якого було видано 22.09.2011, (за відомостями до 01.01.2013),що було зареєстровано КП «ВМБТІ» 29.09.2012.

В подальшому, 11.05.2023 на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 у справі №802/162/15-а було здійснено державну реєстрацію скасування попередньої реєстраційної дії про права власності, іпотеки та обтяження і право власності на вказане нерухоме майно перереєстровано за ПАТ «Мегабанк», поновлено запис про державу реєстрацію іпотеки та обтяження.

Рішенням правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Мегабанк» №362-рш від 21.07.2022 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «Мегабанк» (а.с. 85-86, т. №1)

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації АТ «Мегабанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» №506 від 21.07.2022 розпочато процедуру ліквідації у АТ «МЕГАБАНК» строком на три роки з 22.07.2022 по 21.07.2025 включно (а.с. 88-89, т. №1).

15.12.2023 за результатами проведеного електронного аукціону щодо продажу квартири АДРЕСА_1 переможцем визначено ОСОБА_9 , про що свідчить протокол електронного аукціону №GFE001-UA-695 (а.с. 166-167 т.1).

28.12.2023 між Акціонерним Товариством «Мегабанк» (продавцем) та ОСОБА_9 (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу (нерухоме майно) №G22N02513 квартири АДРЕСА_1 (а.с. 132-134, т. 2).

В подальшому, 29.12.2023 між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу спірної (а.с. 72-75, т. 2).

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №361159391 від 08.01.2024 право власності на вказану квартиру, загальною площею 92,1 кв.м, житловою площею 56,1 кв.м, зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 34, т. №1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.04.2021 (а.с. 5, т. №1) Після його смерті відкрилася спадщина на майно.

Із копії спадкової справи №41/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини дро нотаріуса звернулася ОСОБА_1 (дружина), при цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як сини померлого, відмовилися від прийняття належної їм частини спадщини (а.с. 4-10, т. 1).

23.06.2023 постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадкування за законом на частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності із іншими співвласниками, оскільки нею нотаріусу не був пред`явлений оригінал документа, що підтверджує належність померлому ОСОБА_5 частки у праві спільної часткової власності на спірну квартиру та з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 28.06.2023 року, право власності на вищезазначену квартиру в реєстрі зареєстровано за ПАТ «Мегабанк», а тому свідоцтво про право на спадщину на вище вказане майно видано бути не може (а.с. 17, т. №1).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15, ч.1 ст.16 ЦК України).

Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

За статтями 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

ЦК України передбачено як один із способів захисту порушених прав віндикація або реституція.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч.1 ст.388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Приписи статті 388 ЦК України застосовуються як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконної володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому, власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.

Подібний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, який надалі підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18).

Позивачі в обґрунтування незаконності вибуття спірної квартири із їх власності посилалися на те, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 06.08.2015 у справі №127/4201/14-ц було визнано припиненим з 03.07.2012 договір іпотеки №ГД-03г/2008-з/1, укладений 15.08.2008 року між позивачами та ПАТ "Мегабанк".

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; примусове відчуження земельної ділянки, іншого нерухомого майна відповідно до статті 14-1 ЗУ "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану; з інших підстав, передбачених цим Законом.

У рішенні Апеляційного суду Вінницької області від 06.08.2015 у справі №127/4201/14-ц зазначено, що ПАТ «Мегабанк» правомірно набув право власності на спірну квартиру, оскільки умовами іпотечного договору передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яким передбачено отримання ним права власності на предмет іпотеки , а тому з моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Мегабанк», відповідачі втратили право володіння, користуванні та розпорядження даним житлом.

Отже , у даному випадку припинення іпотеки жодним чином не поновило право власності позивачів на спірну квартиру.

Крім того, добровільне укладення позивачами як іпотекодавцями договору іпотеки із застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом отримання ним права власності на предмет іпотеки спірну квартиру поза волею іпотекодавців (п.5.2.1 договору ) (а.с.23 т.1), не підтверджує посилання їх на ту обставину , що квартира вибула з їх власності поза їх волею, не дає підстави витребовувати її набувача ОСОБА_4 , добросовісність набуття права власності на спірну квартиру якого презюмується і жодним чином не спростована позивачами допустимими, достовірними і достатніми доказами.

Відтак конструкція ст. 388 ЦК України не може бути застосована до спірних відносин, оскільки спірна квартира вибула із власності позивачів на законних підставах, що неодноразово констатовано рішеннями судів, оскільки умовами іпотечного договору передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, тому з моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за позивачем, відповідачі втратили право володіння, користування та розпорядження даним житлом.

За вказаних обставин вимоги позивачів є необгрунтованими і безпідставними, а тому у позові слід відмовити

Суд вказаних обставин не врахував і, встановивши наявність порушених прав позивачів , дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

Так, за правилами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частинами 1-5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства, починається від дня припинення насильства. Перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання. У разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,

є підставою для відмови у позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог.

У разі, коли суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, суд повинен відмовити у задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Такого висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 509/3589/16-ц (провадження № 61-16895св18).

Згідно п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає що рішення суду є таким, що постановлене без повного з`ясування обставин справи, за недоведеності обставин справи , які суд вважав втсановленими, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Виходячи із викладеного , апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з постановленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позову через безпідставність заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2025 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третіх осіб без самостійних вимог: Акціонерного товариства «Мегабанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. П. Рибчинський