УХВАЛА

27 серпня 2025року

м. Київ

справа № 522/15346/20

провадження № 61-9527ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Віторнезз Лімітед» про визнання права власності на нерухоме майно, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, у якому після уточнення 29 липня 2021 року вимог просила: визнати за ОСОБА_2 право на 1/2 частку квартири загальною площею 137,0 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як на частку у майні подружжя; визнати за ОСОБА_2 право на 1/4 частку квартири загальною площею 137,0 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 ; усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення у квартиру; стягнути судові витрати.

12 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим зняттям її з місця реєстрації у квартирі Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

14 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_1 .

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

Одеський апеляційний суд своєю постановою від 08 травня 2025 року, повний текст якої складений 16 липня 2025 року, апеляційну скаргу

ОСОБА_2 задовольнив. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 залишив без змін. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 скасував. Позовні вимоги

ОСОБА_2 задовольнив. Визнав за ОСОБА_2 як на частку у праві спільної сумісної власності подружжя право власності на 1/2 частку квартири загальною площею 137,0 кв. м, житловою площею 71,8 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Визнав за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частку квартири загальною площею 137,0 кв. м, житловою площею 71,8 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Вселив ОСОБА_2 у квартиру загальною площею 137,0 кв. м, житловою площею 71,8 кв. м, розташовану за адресою:

АДРЕСА_1 . Вирішив питання про розподіл судових витрат.

21 липня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу в указаній справі.

08 серпня 2025 року Верховний Суд своєю ухвалою залишив без руху касаційну скаргу та надав заявникові строк для усунення недоліків.

На виконання вимог указаної ухвали заявник подав до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 14 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Крім того, у касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Колегія суддів вважає, що клопотання про зупинення судового рішення не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано доказів того, що ОСОБА_2 вчиняються дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення.

Крім того, ОСОБА_1 не наведено достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції за своєю ініціативою може зупинити дію постанови Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року, тому клопотання задоволенню не підлягає, а сама по собі наявність у суду касаційної інстанції права на зупинення дії судового рішення та незгода сторони із цим рішенням не є підставою для зупинення його дії.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу

№ 522/15346/20.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов