Справа № 486/1215/25
Провадження № 2/486/997/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 серпня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Далматовій Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та зміну розміру аліментів,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2025 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який діє через свого представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , в якій просить звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були стягнуті на підставі судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року у справі № 486/781/24, визнати судовий наказ Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року у справі № 486/781/24, в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 таким, що не підлягає виконанню та зменшити розмір аліментів стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/4 частини від його заробітку (доходу).

Свою позицію позивач мотивує тим, що між ним та ОСОБА_2 18 вересня 2010 року був зареєстрований шлюб. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 жовтня 2024 року даний шлюб було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 02 травня 2024 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Однак, починаючи з липня 2024 року син проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні.

Враховуючи зазначений факт позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача. Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 05 лютого 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Беручи до уваги факт проживання сина з ним, а також факт наявності рішення Виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради від 23 січня 2025 року про доцільність визначення місця проживання сина разом з ним, нарахування та стягнення аліментів на утримання сина на користь ОСОБА_2 є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону, а отже, вважає, що судовий наказ є таким, що не підлягає виконанню, а аліменти, які будуть стягуватись на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 підлягають зменшенню до розміру 1/4 частини від його заробітку (доходу).

Зазначив, що його щомісячний заробіток за 2025 рік в середньому складає 110800,00 грн та відповідно 1/4 від цього доходу буде дорівнювати 27700,00 грн., а тому, беручи до уваги рівність батьків, щодо утримання дітей, вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) будуть достатніми для збалансованого харчування дочки, задоволення її поточних особистих потреб, гармонійного та духовного розвитку.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно і належним чином.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

У судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу.

Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 18 вересня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 жовтня 2024 року /а.с. 12, 17-18/.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження /а.с. 13, 14/.

Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01 травня 2024 року і до повноліття дітей /а.с. 15/.

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади неповнолітній ОСОБА_4 зареєстрований за місцем реєстрації батька ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 /а.с. 19, 20/.

Також в копії акту обстеження умов проживання складеного завідувачем сектору опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради та головним спеціалістом юрисконсультом служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради зазначено, що неповнолітній ОСОБА_6 проживає разом з батьком. Для виховання та розвитку сина облаштована окрема кімната з необхідними меблями та комп`ютером, в наявності одяг та шкільне приладдя. В результаті бесіди, зі слів ОСОБА_1 встановлено, що син виявив бажання проживати з ним /а.с. 23/.

Рішенням виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради № 46 від 23 січня 2025 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком - ОСОБА_1 /а.с. 24/.

Відповідно до акту та довідки голови ОСББ «Соборності, 10» від 25 вересня 2024 року, зі слів сусідів ОСОБА_2 з 17 липня 2024 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає /а.с. 21, 22/.

Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 лютого 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2025 року і до повноліття дитини /а.с. 25/.

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати №1740 від 03 червня 2025 року, наданого філією «ВП ПАЕС» АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» за період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2025 року відповідачу нарахована заробітна плата, інші доходи за січень - 107235,60 грн, за лютий - 82711,54 грн, за березень - 163757,57 грн, за квітень - 104004,30 грн та за травень 98832,84 грн /а.с. 27/.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Також, відповідно до положень ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року, такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що з позивача стягуються аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак на даний час він проживає з батьком, а тому наявні підстави для припинення стягнення аліментів з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, в зв`язку з тим, що стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом виданим 02 травня 2024 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області суд ввадає, що необхідно припинити, такий виконавчий документ в цій частині не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд приходить до наступного.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що у житті позивача з моменту винесення судового наказу від 02 травня 2024 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частки, відбулися зміни, а саме, син ОСОБА_4 почав проживати з ним. Отже беручи до уваги вищенаведене, ту обставину, що на даний час за вказаним судовим наказом аліменти будуть стягуватись на одну дитину, а також рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що можливо зменшити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом виданим 02 травня 2024 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області на утримання неповнолітньої дочки до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) позивача.

Суд вважає, що з урахуванням розміру доходу відповідача зазначений розмір аліментів здатен забезпечити дитину усім необхідним для її повноцінного розвитку.

Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 СК України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням двох позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 3633,60 грн /а.с. 31/, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12 , 81, 141, 206, 263, 265, 282, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та зміну розміру аліментів.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року.

Визнати судовий наказ Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року у справі № 486/781/24 в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частку від всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відкликати з виконання судовий наказ №486/781/24, виданий Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 02 травня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 алімкнти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3633,60 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Г.А. Далматова