Провадження № 2/686/4646/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Колієва С.А.,

при секретарі Кучерук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА») звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 серпня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА») та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту № 507203-КС-001, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 26000,00 грн., строком на 24 тижнів - до 25.01.2025 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,5 % в день (стандартна процентна ставка) та 1,14905770 % на день (знижена процентна ставка).

Взяті на себе зобов`язання ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало та перерахувало 26 000,00 гривень на зазначений відповідачем картковий рахунок. Відповідач належним чином не виконав умови укладеного договору, у визначений договором строк кредит не повернув та не сплатив відсотки за його користування. Станом на 31.03.2025 рік заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №507203-КС-001 становить 93 802,72 гривень і складається з: 26 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 63 902,72 гривень заборгованість за процентами та 3900,00 гривень заборгованість по комісії.

Із урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за договором про надання кредиту №507203-КС-001 від 10.08.2024 року в розмірі 93 802,72 гривень.

У поданому відзиві представник відповідача позов не визнав просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що заборгованість по тілу кредиту у сумі 26 000,00 гривень та нарахованій комісії у сумі 3900,00 гривень повність погашена відповідачем, що підтверджено платіжною інструкцією від 19.05.2025 року про перерахування на користь ТОВ «Бізнес позика» 29 900,00 гривень. Щодо заборгованості по відсотках просив врахувати, що встановлений у договорі розмір процентів за користування кредитом 1,16% на день перевищує максимальний розмір денної процентної ставки (1% на день), визначеної ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Вважав, що розміри процентів за користування кредитом слід обчислювати з урахуванням поетапного зниження максимальної денної процентної ставки, встановленої Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням законодавчих обмежень щодо розміру денної процентної ставки загальна сума нарахованих процентів за кредитним договором має становити 44 096,00 гривень. Крім того, просив врахувати, що 16.08.2023 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем. За таких обстави, ОСОБА_1 , як дружина військовослужбовця, який був призваний на військову службу під час мобілізації, користується пільгами, які передбачені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зокрема в частині звільнення від сплати процентів за договором кредиту.

В судове засіданні представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Просив справу розглянути за його відсутності, про що зазначив у самому позові.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Фактичні обставини встановлені судом.

Встановлено, що 10 серпня 2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту № 507203-КС-001.

Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 26 000,00 грн. строком на 24 тижні - до 25.01.2025 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,5% в день (стандартна процентна ставка) та 1,14905770% на день (знижена процента ставка) та комісії у розмірі 3 900,00 гривень, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним Договором про надання кредиту.

Вказаний договір був укладений дистанційно та підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-5079.

На виконання умов вказаного договору 10.08.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 26 000,00 гривень, що підтверджено довідкою ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів та даними виписки по рахунку ОСОБА_1 , який відкритий в АТ «ПриватБанк».

Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 31 березня 2025 рік заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 507203-КС-001 від 10.08.2024 року становить 93 802,72 грн., з яких: 26 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 63 902,72 заборгованість по нарахованим і несплаченим відсоткам, 3900,00 гривень прострочена комісія.

16.08.20234 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладений шлюб, який був зареєстрований Хмельницьким відділом ДРАЦС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно платіжної інструкції АТ «ПриватБанк» №0.0..1 ОСОБА_1 перерахувала ТОВ «Бізнес Позика» в якості оплати боргу за Договором №507203-КС-001 від 10.08.2024 року 29 990,00 гривень.

Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.

а) щодо правовідносин сторін

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що 10.08.2024 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «БІЗПОЗИКА» в письмовій формі кредитний договір, за умовами якого отримала, шляхом перерахування від позивача на свою банківську картку, кредитні кошти та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором.

Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернула кредит та не сплатила проценти за користування ними, а також інші обов`язкові платежі, які передбачені умовами договору.

Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 507203-КС-001 від 10.08.2024 року станом на 31.03.2024 рік становила 93 802,72 грн., з яких: 26 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 63 902,72 заборгованість по нарахованим і несплаченим відсоткам, 3900,00 гривень прострочена комісія.

Разом з цим суд зазначає, що 19.05.2025 року відповідачем ОСОБА_1 в рахунок погашення тіла кредиту (26 000,00 грн.) та комісії (3900,00 грн.) було перераховано 29 900,00 гривень.

З огляду на викладене слід констатувати, що на час розгляду справи заборгованість по тілу кредиту та комісії відповідачем погашена у повному обсязі, у зв`язку із чим підстав для її стягнення не має.

Щодо стягнення заборгованості по відсотках.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону, чинній на момент укладення договору та подання позову військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 дійшла висновку про те, що навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.

Отже, у проміжки між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся.

Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 22.11.2023 року в справі № 426/4264/19.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

Згідно наданої копії військового квитка, ОСОБА_2 з 24.02.2022 року мобілізований відповідно до указу президента України від 24.02.2022 року та проходить військову службу. 28.09.2023 року ОСОБА_2 видано посвідчення учасника бойових дій (серія НОМЕР_1 ).

Отже, ОСОБА_1 на час укладення кредитного договору, нарахування відсотків була і є дружиною військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а відтак на неї поширюється дія норми ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За наведеного суд дійшов висновку, що з врахуванням пільги, передбаченої пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проценти за користування цими кредитними коштами не мали нараховуватися ОСОБА_1 .

З огляду на викладене поданий ТОВ «Бізнес Позика» позов слід залишити без задоовлення.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ТОВ «Бізнес Позика», , місце знаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд.26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення суду 08.08.2025 року.

Суддя: