Справа № 946/2170/24
Провадження № 2/946/1423/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, виділ частки в окремий об`єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, -
18 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який заявою від 25 березня 2025 року уточнив та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити в окремий об`єкт нерухомості належні йому 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з: приміщень житлового будинку АДРЕСА_2 тамбур площею 1,7 кв. м., 1-1 коридор площею 5,0 кв. м., 1-2 санвузол площею 1,3 кв. м., 1-3 кухня площею 5,2 кв. м., 1-4 житлова кімната площею 5,6 кв. м., 1-5 житлова кімната площею 11,6 кв. м., загальною площею 30,4 кв. м., у тому числі житлової 17,2 кв. м.; припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Ізмаїльською міською радою Ізмаїльського району Одеської області на об`єкт нерухомості житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на виділений в окремий об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з: приміщень житлового будинку №№1-І тамбур площею 1,7 кв. м., 1-1 коридор площею 5,0 кв. м., 1-2 санвузол площею 1,3 кв. м., 1-3 кухня площею 5,2 кв. м., 1-4 житлова кімната площею 5,6 кв. м., 1-5 житлова кімната площею 11,6 кв. м., загальною площею 30,4 кв. м., у тому числі житлової 17,2 кв. м.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_10 . За життя заповіту не залишила, спадкоємцем за законом першої черги є син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №697/02-14 від 14 вересня 2023 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в поданих документах зазначені різні типи об`єктів нерухомості, а саме у свідоцтві про право особистої власності на житло № НОМЕР_1 від 07 вересня 1994 року зазначено - 7/48 часток домоволодіння квартира АДРЕСА_3 , а у довідці КП «Ізмаїльське МБТІ» №1259 від 08 вересня 2023 року - 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, спільна часткова власність на житловий будинок перешкоджає позивачу у вільному здійсненні права власності, не надає можливості оформити право власності на житловий будинок, що є перешкодою у розпорядженні майном.
В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягають, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Ізмаїльська міська рада Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за їх відсутністю не направляли, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
В судовому засіданні встановлено, шо ОСОБА_11 належить 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 07 вересня 1994 року, виданого Ізмаїльським МБТІ, що також підтверджено довідкою №26, виданою 08 січня 2024 року КП «Ізмаїльське МБТІ».
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 13 квітня 1989 року Татарбунарським міським ЗАГС Одеської області, ОСОБА_11 після розірвання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».
Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 07 червня 2022 року Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_10 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69935233 від 06 вересня 2022 року, наданого приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_10 являється син ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , повторно виданим 28 липня 2023 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 13 квітня 1989 року Татарбунарським міським ЗАГС Одеської області, згідно якого ОСОБА_11 після розірвання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».
Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджено заявою від 26 вересня 2022 року, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину (спадкова справа № 120/2022).
Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №697/02-14 від 14 вересня 2023 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в поданих документах зазначені різні типи об`єктів нерухомості, а саме у свідоцтві про право особистої власності на житло № НОМЕР_1 від 07 вересня 1994 року зазначено - 7/48 часток домоволодіння квартира АДРЕСА_3 , а у довідці КП «Ізмаїльське МБТІ» №1259 від 08 вересня 2023 року - 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Як вже встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_13 належить 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 07 вересня 1994 року, виданого Ізмаїльським МБТІ, що також підтверджено довідкою №26, виданою 08 січня 2024 року КП «Ізмаїльське МБТІ».
Відповідно до довідки №26, виданої 08 січня 2024 року КП «Ізмаїльське МБТІ», іншими співвласниками зареєстровані:
- ОСОБА_2 (7/48 частки) підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19 листопада 2002 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за №6383;
- ОСОБА_3 (7/48 частки) підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04 лютого 2000 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-762;
- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (7/48 частки) на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 09 серпня 1995 року, виданого Ізмаїльським МБТІ;
- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (13/48 часток) на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_6 від 27 травня 1993 року, виданого Ізмаїльським МБТІ;
-Ізмаїльська міська рада Ізмаїльського району Одеської області (7/48 часток) на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів №8 від 03 січня 1978 року.
Відповідно до технічного паспорту виданого ФОП ОСОБА_14 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 встановлено, що за вказаною адресою фактично розташовано: житловий будинок літ. «А» з тамбуром літ. «а», тамбуром «а1», тамбуром «а2», верандою «а3», сарай літ. «Б», веранда літ. «б», літня кухня літ. «Г», тамбур літ. «г», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «Ж», господарські споруди: № 1 мощення, № 2 огорожа, № 3 ворота, № 4 огорожа, № 5 огорожа, № 6 зливна яма, № 7 хвіртка, № 8 хвіртка, № 9 мощення, № 10 огорожа.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6,7,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.
Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року.
Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Таким чином, до компетенції суду відноситься вирішення питання про виділ частки житлового будинку в окремий об`єкт нерухомого майна.
Відповідно до висновку експерта № 88/88-2023 за результатами судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи за зверненням ОСОБА_1 , складеного 25 грудня 2023 року судовим експертом Цуркан Володимиром Іллічем, належні ОСОБА_13 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_1 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з: приміщень житлового будинку №№1-І тамбур площею 1,7 кв. м., 1-1 коридор площею 5,0 кв. м., 1-2 санвузол площею 1,3 кв. м., 1-3 кухня площею 5,2 кв. м., 1-4 житлова кімната площею 5,6 кв. м., 1-5 житлова кімната площею 11,6 кв. м., загальною площею 30,4 кв. м., у тому числі житлової 17,2 кв. м., технічно можливо виділити в окремий об`єкт нерухомого майна в якості квартири, оскільки є взаємозв`язаною групою приміщень, яка забезпечена самостійним виходом на земельну ділянку і фактично є типовою двокімнатною квартирою АДРЕСА_4 , функціонально не пов`язаною з іншими квартирами та відповідає наведеному у пункті 3.15 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» визначенню поняття квартири.
За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості належні ОСОБА_13 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_1 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за позивачем право власності на виділений об`єкт нерухомості.
Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 223, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 316, 328, 346, 356, 364, 365 ЦК України, суд -

Визнати за ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити в окремий об`єкт нерухомості належні ОСОБА_1 7/48 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з: приміщень житлового будинку АДРЕСА_2 тамбур площею 1,7 кв. м., 1-1 коридор площею 5,0 кв. м., 1-2 санвузол площею 1,3 кв. м., 1-3 кухня площею 5,2 кв. м., 1-4 житлова кімната площею 5,6 кв. м., 1-5 житлова кімната площею 11,6 кв. м., загальною площею 30,4 кв. м., у тому числі житлової 17,2 кв. м.
Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Ізмаїльською міською радою Ізмаїльського району Одеської області на об`єкт нерухомості житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на виділений в окремий об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з: приміщень житлового будинку №№1-І тамбур площею 1,7 кв. м., 1-1 коридор площею 5,0 кв. м., 1-2 санвузол площею 1,3 кв. м., 1-3 кухня площею 5,2 кв. м., 1-4 житлова кімната площею 5,6 кв. м., 1-5 житлова кімната площею 11,6 кв. м., загальною площею 30,4 кв. м., у тому числі житлової 17,2 кв. м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18 серпня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар