Справа № 643/5258/24
14 серпня 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Власової Ю.Ю.
секретар судового засідання Тютюнова Л.В.
сторони та інші учасники справи:
представник позивача - адвокат Коюда Микита Анатолійович,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - акціонерне товариство «Харківська універсальна біржа»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: акціонерне товариство «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА» про визнання дійсним договору купівлі-продажу,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
22.05.2024 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА» про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивача мотивує тим, що 26.07.1996 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , площею 38,7 кв. м., з надвірними прибудовами та земельною ділянкою, площа земельної ділянки 668 кв. м.
Продавцем виступив ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 ), договір укладений на базі АТ «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА», який зареєстрований за номером У-07-997-Н, та нотаріально не посвідчений, оскільки того не вимагало законодавство, чинне на момент укладання договору, у силу положень ст. 15 Закону України «Про товарну біржу».
Відповідач ОСОБА_2 правом подання відзиву на позов не скористався.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА» пояснень з приводу позовних вимог ОСОБА_1 не надала.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 31.05.2024 відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено проведення підготовчого судового засідання на 18.07.2024.
Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 18.04.2025 на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Київському районному суду м. Харкова.
Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025, вказана цивільна справа передана цьому складу суду.
Київським районним судом м. Харкова, в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, отримано інформацію про відсутність зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.06.2025 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА» про визнання дійсним договору купівлі-продажу прийнято до розгляду, та призначено підготовче судове засідання.
Судовий виклик відповідача ОСОБА_2 постановлено здійснювати у порядку, встановленому ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2025 у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті, який постановлено здійснювати у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Участь у справі сторін.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Коюда М.А., належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, не з`явилися, надавши суду заяву з проханням розгялдати справу за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився.
За приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору - АТ «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА», належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася.
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
26.07.1996 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , площею 38,7 кв. м., з надвірними прибудовами та земельною ділянкою, площа земельної ділянки 668 кв. м.
Продавцем виступив ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 ), договір укладений на базі АТ «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА» та зареєстрований за номером У-07-997-Н.
17.04.2001 на ім`я ОСОБА_1 виготвлено технічний паспорт на житловий будинкок за адресою: АДРЕСА_1 .
Факт використання позивачем житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 підтверджується рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 21.05.2002 № 119-5 Про затвердження акту прийняття в експлуатацію самовільної житлової прибудови по АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що заявником для прийняття відповідного рішення виступав ОСОБА_1 , а також той факт, що виконавчий орган місцевого самоврядування прийняв як підставу набуття права власності на об`єкт нерухомого майна договір купівлі-продажу від 29.07.1996, укладений між сторонами у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та зареєстрований АТ «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА» за номером У-07-997-Н.
Отже, суд приймає до уваги, що всі істотні умови договору купівлі-продажу позивачем (покупцем) та продавцем виконані за домовленістю між ними, житловий будинок продано ОСОБА_2 та, відповідно, покупцем ОСОБА_1 продавцю передано грошові кошти згідно умов договору.
З часу придбання будинку, позивач користувався придбаним об`єктом нерухомого майна, здійснив будівельні роботи, отримав технічну документацію, отримав дозвільні документи від органів місцевого самоврядування.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).
Предметом судового розгляду у цій справі є визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За нормами ЦК України підставами виникнення (набуття) права власності є різні правостворюючі юридичні факти або правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).
За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Відповідно до ст. 13 Закону «Про власність», який втратив чинність у зв`язку з прийняттям ЦК України 2004 року, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.
Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передання речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Переданням визнається вручення речей набувачеві.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод можливе лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне оформлення угоди не вимагається.
Згідно із ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу квартири підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Таке правове регулювання правовідносин щодо права власності на майно застосовується до справ, які виникли, або могли виникнути до січня 2004 року. Відповідні правові положення унормовано в ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (стаття?657 ЦК України).
Відповідно до ст. 328 ЦК України при вирішенні питання про правомірність набуття права власності суд враховує презумпцію правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом
Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
До 01.01.2004 право власності в набувача майна за договором виникало з моменту передання речі.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
За наслідком судового розгляду судом встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку оформлено АТ «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА», договором визначено всі істотні умови та передано предмет договору покупцю. Проте, спірний договір залишився не посвідченим нотаріально, в силу татті 15 Закону України "Про товарну біржу".
Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні у повному обсязі, договір зареєстрований в КП «ХАРКІВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Харківської міської ради, тому позивач ОСОБА_1 на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набув право власності на житловий будинок. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу житлового будинку, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України станом на 29.07.1996.
Принцип юридичної визначеності та остаточності, не повинен суперечити статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Як констатував ЄСПЛ, держава, яка створює суди, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватися всіма фундаментальними гарантіями п. 1 ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (рішення у справі «Delcourt v. Belgium», заява № 2689/65, п. 25).
Судові витрати.
За приписами ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у сумі 1 211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 ;
третя особа АТ «ХАРКІВСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА», м. Харків, вул. Клочківська, 29.
Суддя Ю.Ю. Власова