Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/1351/23
Провадження № 2/945/200/25
02 червня 2025 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря судового засідання Карабут В.В.; прокурора Миколаївської окружної прокуратури Білогривцевої О.В.; відповідача ОСОБА_1 ; представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради; Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -
23 червня 2023 року керівник Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради; Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на те, що ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 травня 2023 року у кримінальній справі № 945/1388/22 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, закрито.
Згідно з обставинами справи, 17 жовтня 2022 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , виявив відсутність своєї дружини ОСОБА_3 у помешканні. Вийшовши з приміщення на вулицю, ОСОБА_1 зустрів ОСОБА_3 , яка на його думку, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Між подружжям виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_1 правою рукою наніс один удар в обличчя ОСОБА_3 . Від отриманого удару ОСОБА_3 впала на асфальтну частину дороги, біля входу до зазначеного вище домоволодіння.
Унаслідок вказаних вище дій, ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми - крововилив під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома лівої півкулі головного мозку), яка за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дане тілесне ушкодження виникло внаслідок ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальної особистості якого у виявлених тілесних ушкодженнях не відобразились, не виключено, що 18 жовтня 2022 року.
Враховуючи односторонню локалізацію субдуральної гематоми, утворення її при падінні потерпілої з висоти власного зросту на плоску переважну поверхню, не виключається. Падінню передував удар або поштовх у любу анатомічну ділянку тіла. Утворення виявленого у потерпілої тілесного ушкодження власноруч виключається.
Факт заподіяння ОСОБА_1 умисних тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до розладу здоров`я потерпілій ОСОБА_3 підтверджено під час судового розгляду кримінального провадження, при цьому питання про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину не вирішено.
Згідно з довідкою, наданою Комунальним Некомерційним Підприємством Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги, потерпіла ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги з 19 жовтня 2022 року по 14 листопада 2022 року.
Також прокурор вказував на те, що фінансування Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету.
Здійснення фінансування закладу охорони здоров`я з державного бюджету, свідчить про порушення інтересів держави.
Миколаївська міська рада, як орган місцевого самоврядування, і Комунальне Некомерційне Підприємство Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги наділені повноваженнями щодо звернення до суду за захистом порушеного права як власники майна, у тому числі, коштів, виділених із державного та місцевого бюджетів на фінансування діяльності лікарні.
При цьому, ані Миколаївська міська рада, як орган місцевого самоврядування, ані Комунальне Некомерційне Підприємство Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги не вживали заходів щодо звернення з позовом до суду в рамках кримінального провадження та поза ним, що свідчить про невиконання ними повноважень із захисту інтересів держави в суді.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2023 року позов керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради; Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради; Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.
09 липня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до Миколаївського районного суду Миколаївської області відзив на позов, у якому вказував на те, що не може повністю визнати позовні вимоги, оскільки позов керівника прокуратури є необґрунтованим і таким що не підлягає задоволенню у тому обсязі розміру стягнення, що зазначений в позовній заяві. Відповідач просив суд дослідити долучені до відзиву копії документів та ухвалити справедливе та об`єктивне рішення.
Крім цього, 24 березня 2025 року, 28 травня 2025 року, Кіркоян Аркадій Махитарович - представник відповідача ОСОБА_1 подавав на адресу суду додаткові докази.
У судовому засіданні 28.05.2025 прокурор Миколаївської окружної прокуратури Білогривцева Олена Володимирівна підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязі, вказувала на те, що заперечення проти позову, викладені відповідачем у відзиві, подано відповідачем до суду з порушенням встановленого судом строку для подання відзиву на позов.
Представник Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явився, при цьому 11 жовтня 2023 року сформував в системі «Електронний суд» до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву, у якій підтримав позов у повному обсязі та просив проводити розгляд справи без його участі.
Представник Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 28.05.2025 вказував на те, що не визнає позов у повному обсязі, оскільки за лікування дружини у медичному закладі він сплачував, і вважає, що позовна заява не обґрунтована позивачем у повному обсязі. Вирішення заявлених вимог відповідач залишив на розсуд суду.
Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні 28.05.2025 заперечував проти позову, вказував на те, що зазначена позивачем сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину необґрунтована прокурором, надані прокурором документи не відповідають закону та не підтверджують розмір витрат у медичному закладі. Зі слів представника відповідача, відповідач здійснював оплату лікування своєї дружини під час її перебування у стаціонарі та не відходив від неї. Водночас, представник відповідача посилався на те, що після нещасного випадку, який стався з дружиною відповідача, на утриманні відповідача знаходяться двоє малолітніх дітей і дружина. У задоволенні позову представник відповідача просив відмовити.
Згідно з положеннями ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).
Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.
Статтею 178 ЦПК України врегульовано порядок надання відзиву.
Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Копію ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області про відкриття провадження у цивільній справі № 945/1351/23, разом із копією позовної заяви керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради; Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, та доданими до неї документами, відповідач ОСОБА_1 отримав особисто 26 квітня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах цивільної справи № 945/1351/25 (провадження № 2/945/200/2025) (а. с. 101), при цьому відзив на позов позивач подав до суду 09 липня 2024 року, тобто через 2,5 місяці після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, тобто з порушенням встановленого судом строку для подання відзиву на позов (а. с. 115).
Водночас, клопотання про поновлення пропущеного строку, одночасно з відзивом на позовов відповідач не подав.
Крім цього, 21.05.2024 відповідач брав участь у судовому засіданні з розгляду цивільної справи № 945/1351/25.
Суд зауважує, що дотримання процесуальних строків є однією з умов для реалізації права на звернення до суду, яка дисциплінує учасників цивільних правовідносин, запобігає зловживанням. Відсутність цієї умови призвела б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.
Водночас, відповідно до ч. 4, п. 2) ч. 5 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Згідно з п.п. 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" (далі - Правила) внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.
У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
Крім цього, згідно вказаних Правил підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а підтвердженням переліку відправлених документів є опис вкладення встановленої форми.
Отже, допустимими доказами відправлення відповідачем відзиву на позовну заяву та доданих до нього доказів, в розумінні наведених норм, є саме касовий чек або розрахункова квитанція та опис вкладення, які є беззаперечним доказом направлення адресату зазначених у описі документів.
Неподання відповідачем до суду належних доказів направлення іншим учасникам справи відзиву та доданих до нього доказів, порушує визначені законом засади змагальності та рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє позивача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними доказами, доданими до відзиву, надати свої доводи і заперечення.
Крім цього, відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 180 ЦПК України у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.
До заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.
Відовідачем до відзиву на позовну заяву не додано документа, на підтвердження надіслання (надання) відзиву на позовну заяву та доданих до нього доказів, іншим учасникам справи.
Підвердження надіслання (надання) представником відповідача іншим учасникам справи копій доказів, що подані представником відповідача до суду 24 березня 2025 року, 28 травня 2025 року, матеріали справи також не містять.
З огляду на викладене вище, суд вирішує справу за наявними матеріалами та не бере до уваги заперечення проти позову, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, а також суд не бере до уваги копії доказів, що подані представником відповідача до суду 24 березня 2025 року, 28 травня 2025 року, оскільки до вказаних доказів представник відповідача не додав підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.
Суд заслухав у судовому засіданні прокурора Білогривцеву Олену Володимирівну, відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , дослідив наявні у справі письмові докази та дійшов такого.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 жовтня 2022 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , виявив відсутність своєї дружини ОСОБА_3 у помешканні. Вийшовши з приміщення на вулицю, ОСОБА_1 зустрів ОСОБА_3 , яка на його думку, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Між подружжям виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_1 правою рукою наніс один удар в обличчя ОСОБА_3 . Від отриманого удару ОСОБА_3 впала на асфальтну частину дороги, біля входу до зазначеного вище домоволодіння.
Унаслідок вказаних вище дій, ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми - крововилив під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома лівої півкулі головного мозку), яка за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дане тілесне ушкодження виникло внаслідок ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальної особистості якого у виявлених тілесних ушкодженнях не відобразились, не виключено, що 18 жовтня 2022 року.
Враховуючи односторонню локалізацію субдуральної гематоми, утворення її при падінні потерпілої з висоти власного зросту на плоску переважну поверхню, не виключається. Падінню передував удар або поштовх у любу анатомічну ділянку тіла. Утворення виявленого у потерпілої тілесного ушкодження власноруч виключається. (а. с. 14, 15, 16).
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 травня 2023 року у кримінальній справі № 945/1388/22 (провадження № 1-кп/945/390/23) ОСОБА_1 , на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, закрито.
Ухвала набрала законної сили 16 травня 2023 року (а. с. 17, 18, 19).
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до копії довідки БУХГАЛТЕРІЇ Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги, доданої прокурором до позову, потерпіла ОСОБА_3 перебувала на стаціонарсному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги з 19 жовтня 2022 року по 14 листопада 2022 року, 26 ліжко-днів.
Відповідно до копії статуту Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради № 51/413 від 06 червня 2013 року, доданої прокурором до позовної заяви, Підприємство створене на базі майна територіальної громади міста Миколаєва. Засновником власником Підприємства є територіальна громада, від імені якої виступає Миколаївська міська рада (а. с. 21 - 34).
Кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілої підлягають зарахуванню до Державного бюджету (а. с. 35 - 36. 37, 38).
Наведене свідчить, що Комунальне Некомерційне Підприємство Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги і Миколаївська міська рада, як орган місцевого самоврядування, не вживали заходів щодо стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 131 - 1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з положеннями ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року № 11 Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні, до справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість 1 ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (далі - Порядок) передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко - днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко - днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за 1 ліжко - день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко - днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Згідно з п. п. 3, 4 даного Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб.
Стягнуті в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку станом на день розгляду справи не повернув витрачені бюджетні кошти на лікування потерпілого. Посилання відповідача щодо сплати ним коштів в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого в міській лікарні швидкої медичної допомоги, а також вказівка представника відповідача про те, що, надані прокурором документи не відповідають закону та не підтверджують розмір витрат у медичному закладі, не знайшли свого підтвердження.
Натомість, приєднана до справи прокурором копія довідки - розрахунку, відповідає Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання.
Вказане, відповідно до наведених вище норм, є підставою для відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального злочину, вчиненого ОСОБА_1 .
За таких обставин вимоги прокурора є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь Миколаївської обласної прокуратури належить стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп., сплачений Миколаївською обласною прокуратурою за платіжною інструкцією № 719 (внутрішній номер 278782524 від 16 червня 2023 року) від 16 червня 2023 року.
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -
Позов керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради; Комунального Некомерційного Підприємства Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, - задовольнити.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.
Суддя Н. О. Шаронова