Справа № 303/4794/22
УХВАЛА

15 серпня 2025 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суд Закарпатської області Мирошниченко Ю.М., вивчивши заяви ОСОБА_1 про відвід судді Полянчука Богдана Івановича та дослідивши в межах, необхідних для розв`язання питання про відвід, обставини справи, що перебуває в його провадженні,

ВСТАНОВИВ:

08 та 11 серпня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Полянчука Б.І., у провадженні якого перебуває цивільна справа за її позовом до Мукачівської міської ради, ОСОБА_2 (третя особа - Держгеокадастру у Закарпатській област) про визнання недійсними та скасування рішень.

Заяви мотивовані наявністю обставин, які дають підстави для сумніву в неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується суддею, який не входить до складу суду, протягом двох робочих днів.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з положеннями ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Справа за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_2 (третя особа - ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області) про визнання недійсними та скасування рішень перебуває у провадженні суду з липня 2022 року.

Вперше позивачка подала заяву про відвід судді в грудні 2024 року. Стверджувала, що суд не бере до уваги надані нею докази, твердження адвоката про обставини справи фіксуються судом неточно, суд неправильно чи умисно перекручує прізвище адвоката. Припустила, що можливо у судді з попереднім, а також теперішнім адвокатом Лозінською О.О. наявні неприязні стосунки. Суд перебиває та не дає можливості адвокату довести свою думку, а також відмовив у вирішенні клопотання про допуск до участі по справі представника за довіреністю, але не виніс з цього приводу ухвалу. Також судом відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадженні. Вона не отримала відповіді на заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. Зазначене викликає занепокоєння щодо неупередженості судді. Вона має обґрунтовані сумніви у бажанні судді справедливо розглядати справу, оскільки головуючий щоразу намагається відшукати обставини, щоби швидше розглянути справу і не вникати в її обставини.

Ухвалою від 11 грудня 2024 року у задоволенні заяви про відвід відмовлено.

В липні 2025 року позивачка знову подала заяву про відвід судді Полянчука Б.І., яку мотивувала тим, що суддя надає слово для заперечень юристу Мукачівської міської ради Сосул В.В., яка не має підтверджених повноважень представляти відповідачка ОСОБА_2 ; при розгляді клопотання суддя спершу звертається до представника відповідача Сосул В.В. юриста Мукачівської міської ради, а потім без належної оцінки доводів позивача - відмовляє у задоволенні клопотання; суд ігнорує процесуальні зауваження; після скасування ухвали від 07.12.2022 року апеляційною інстанцією суддя заявив: «Якщо думка апеляційної інстанції, то нехай ще трошки полежить»,- що свідчить про байдужість до рішення вищої інстанції; під час замідання судді демонструє зневажливе ставлення до представників позивача, зокрема, обізвав адвоката ОСОБА_3 - « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; переривав виступ адвоката Лозінської О.О., не даючи висловити позицію; зухвало жестикулює томами справи, використовую підручних ЦПК для стукання по столу, що є проявом емоційної нестабільності; згідно з ч.1 ст.37 ЦПК України суддя, який вже вирішував справу, не можу брати участь у її повторному розгляді після скасування рішення.

Ухвалою від 04 серпня 2025 року у задоволенні заяви про відвід відмовлено.

В той же день іншим суддею відмовлено у задоволенні ще однієї заяви пані ОСОБА_4 про відвід судді Полянчука, в якій позивачка покликалася на систематичне надання слова представнику Мукачівської міської ради, який не має повноважень на представництво, в той час як її клопотання відхиляються без належного обґрунтування; звертання із запитаннями до представника відповідача раніше, ніж заслуховує думку позивача і винесення рішення керуючись позицією іншої сторони, невраховування аргументів позивача; прояв неповаги до рішення вищої інстанції та формальне ставлення до розгляду справи, образи представників позивача, зокрема адвоката Рижикова назвав «Рижік», перебивання виступів адвоката, не надання слова для пояснень, демонстрацію агресивної поведінки та виявлення неприязні до позивача, відмову у допуску представника за довіреністю, не ухвалення рішення належною ухвалою та не прийняття рішення з приводу заявленого клопотання.

Не зважаючи на це, позивачка того ж дня повторно подала до суду заяву про відвід судді Полянчука Б.І. з посиланням на фактичну наявність обставин, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості, а саме відносно наступного: «звертався до представника міської ради для заперечень перед наданням слова позивачу; допускав участі у процесі без підтвердження повноважень; без оцінки доводів позивача відмовляв у задоволенні клопотання; ображав адвоката, зокрема адвоката Рижикова назвав « ІНФОРМАЦІЯ_1 », перебивав адвоката Лозінську О.О. не надаючи вловитись по суті; використовував підручник ЦПК для стукання по столу. Крім того порушив ст. 37 ЦПК України участь після скасування ухвали. Суддя бере участь у розгляді справи після скасування ухвали від 07.12.2022 року апеляційною інстанцію, що є неприпустимим відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, оскільки це викликає об`єктивні сумніви в його неупередженості. Формальний підхід до попередньої заяви про відвід».

Ухвалою від 11 серпня 2025 року заяву позивачки про відвід судді залишено без розгляду.

Таким чином, пані Попович неодноразово подавала необґрунтовані заяви про відвід з підстав незгоди з одними й тими ж процесуальними діями та рішеннями судді.

Не стала виключенням і заява позивачки від 08.08.2025 року, яка мотивована тим, що суддя: допускає упередженість при розгляді справи, оскільки надає слово представнику Мукачівської міської ради, яка не має належних повноважень, при відсутності належного відповідача, відмовляє в задоволення клопотань без належного та об`єктивного розгляду, надає перевагу думці відповідача, що порушує принцип змагальності; проявляє зневагу до учасників процесу, оскільки публічно ображає представників. Так, суддя адвоката Рижикова В.Г. назвав «Рижік», адвоката Лозінську О.О. регулярно перебивав, не допускав до повного викладення позиції, проявляє емоційну агресію, особисту неприязнь у присутності представника Мукачівської міської ради; допускає порушення норм процесуального права, оскільки не виносить ухвал за поданими клопотаннями, чим порушує вимоги ст. 210 ЦПК України, відсутні відображення заяв та пояснень сторін у журналі судового засідання, порушення ст. 5 ЦПК України, а саме поваги до честі та гідності учасників процесу; у порушення ст. 37 ЦПК України повторно бере участь у розгляді справі після скасування ухвали від 07.12.2022 про залишення позовної заяви без розгляду, яку скасовано апеляційною інстанцією; проявляє упереджені висловлювання, оскільки після повернення справи з апеляційного висловив зневажливу репліку: «Якщо думка апеляційної інстанції, то нехай ще трошки полежить, справа та хай ще полежить»; не реагує на зауваження позивача, демонструє упередженість та небажання досліджувати докази; не виконує основної функції - здійснення правосуддя.

У заяві від 11.08.2025 року позивачка також стверджувала, що суддя допускає упередженість, ігнорує клопотання позивача без обґрунтування, надає переваги інтересам Мукачівської міської ради, допускає необ`єктивне ставлення, допускає публічні образи на адресу представників позивача, перешкоджає виступам адвокатів без законних підстав, порушує процесуальні права, ігнорує заяви, клопотання, які є належними та обґрунтованими, порушує принцип рівності сторін, розглядає справу після скасування ухвали по цій справі, зневажливо висловлюється щодо апеляційного суду.

З огляду на мотиви відводу та положення ч. 4 ст. 36 ЦПК України вважаю, що в розумінні п. 5 ч. 1 цієї статті наведені в заяві пані ОСОБА_4 обставини не є тими «іншими обставинами, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді». Сама по собі незгода позивачки з процесуальними діями та рішеннями судді не є підставою для відводу. Їхня відповідність вимогам закону може бути перевірена під час перегляду справи в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 від 08 та 11 серпня 2025 року про відвід судді Полянчука Богдана Івановича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_2 (третя особа - ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсними та скасування рішень) відмовити.

Цивільну справу передати апарату Мукачівського міськрайонного суду для повернення судді Полянчуку Богдану Івановичу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Юрій Мирошниченко