Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
14.08.2025 394/519/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі
головуючого судді Краснопольської Л.П.
за участю секретаря судового засідання Довгої С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного провадення цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивачка звернулася до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що 29.03.2024 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 у Деснянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві. У шлюбі у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка зазначає, що у дитини є підтверджений діагноз, який потребує постійного нагляду лікарів та лікування. З огляду на це дитина потребує додаткових витрат на медикаменти, обстеження та реабілітацію. Позивачка офіційно перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку і отримує соціальні виплати у розмірі 860 грн на місяць, не має власних доходів. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30% від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_1 як дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, у розмірі 5 % від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Просила стягнути судовий збір з відповідача.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення від 10.06.2025 року зазначено що «адресат відмовився», згідно зворотнього поштового повідомлення від 08.07.2025 року зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки до суду не відомі. Відзив від відповідача не надходив.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що предметом спору в даному провадженні є сімейні правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.
В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 29 березня 2024 року у Деснянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 310, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.03.2024 року (а.с. 9).
Від шлюбу позивача з ОСОБА_2 народилася їх спільна дочка- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.09.2024 року (а.с. 10).
Згідно з ч.ч. 9, 10 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Ч. 2 ст. 18 СК передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.
Згідно з ч.1, 2 ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Ст.150 цього Кодексу зобов`язує батьків піклуватися про виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя.
Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 2 СК України та згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"( п. 17) за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до цієї ж Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини позивач зобов`язаний разом із відповідачем забезпечити їй рівень життя, необхідний та достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд приходить до висновку про необхідність зміни щомісячних аліментів у визначеному судом розмірі, який при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину є обґрунтованим в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку неповнолітньої дитини та її потреб, відповідає засадам розумності і справедливості та є таким, що не створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру. Будь-яких інших доказів, заслуговуючих на увагу і спростовуючих показання позивача, відповідач не надав, а судом їх не здобуто, що вказує на обгрунтованість позову.
Суд також враховує, що на даний час утримувати дитину може лише відповідач, оскільки позивачка не працює і доходів не має, здійснюючи догляд за малолітньою дитиною.
Щодо стягнення аліментів на утримання дружини, слід зазначити наступне.
Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84 СК України.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Тобто аналіз даних положень сімейного законодавства України, передбачає право дружини- матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина потребує матеріальної допомоги, не є обов`язком, оскільки право на аліменти належить дружині-матері, незалежно від цієї обставини.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Cпільна дитина позивача та відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не досягла трирічного віку, проживає разом з матір`ю (позивачем) та перебуває на її утриманні. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе.
При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Суд вважає, що позивачка, з якою проживає дитина віком до трьох років, потребує матеріальної допомоги від працездатного чоловіка - батька дитини, дитина сторін проживає разом із матір`ю, про що свідчать долучені до матеріалів справи докази, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, яка хворіє і періодично перебуває з позивачкою на лікуванні, а відповідач, який є працездатним, спроможний виплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дружини в частці від доходу, що є для відповідача посильним, відповідатиме як інтересам дитини і дружини, так і не суперечитиме правам та інтересам відповідача.
За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 22.05.2025 року, тобто з дня надходження позову до суду.
Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивачка як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, факти, викладені в позовній заяві, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Позивачка при подачі позовної заяви звільнена від сплати судових витрат. Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. ст. 144, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно із 22.05.2025 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно та аліменти на утримання дружини у розмірі 5% від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з 22.05.2025 року до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Допустити до негайного виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Роз`яснити відповідачу, що у відповідності до ст. 287 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою згодою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Копію даного рішення направити учасникам справи.

Ідентифікаційні дані учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ID-паспорт громадянки України № НОМЕР_3 , виданий 3525 від 10.04.2024 року, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Суддя: