Дата документу 15.08.2025 Справа № 337/1224/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1224/25 Головуючий у 1-й інстанції: Ширіна С.А.
Провадження № 22-ц/807/1336/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Гончар М.С.,

Кухаря С.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новгородська 13» про визнання доказів, поданих відповідачем належними та недопустимими, у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новгородська 13» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новгородська 13» (далі - ОСББ «Новогородська 13») звернулось до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2025 позовну заяву ОСББ «Новогородська 13» прийнято до судового розгляду та відкрито у справі спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новгородська 13» про визнання доказів поданих відповідачем неналежними та недопустимими.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.05.2025 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новгородська 13» про визнання доказів поданих відповідачем неналежними та недопустимими залишено без руху.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новгородська 13» про визнання доказів поданих відповідачем неналежними та недопустимими повернуто ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .

Роз`яснено ОСОБА_1 та її представнику Кірєєнкову Ю.В., що повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає зверненню до суду відповідної юрисдикції з позовом в загальному порядку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права,просить скасувати ухвалу, зобов`язати суд витребувати належні документи для підтвердження повноважень позивача, у разі їх відсутності визнати первісну позовну заяву поданою неналежною особою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою для її звернення до суду з зустрічною позовноюзаявою було те, що в матеріалах позовної заяви відсутні докази на підставі яких суддя може приймати такий позов до розгляду.

Вважає, що суд першої інстанції помилково зазначив що позов є різнорідним. Оскільки, вимоги зустрічного позову безпосередньо пов`язані з аналізом правомірності фінансових вимог, заявлених у первісному позові.

Також, на думку заявника, суд не врахував, що зустрічний позов містить вимоги щодо витребування документів, які можуть підтвердити або спростувати законність фінансових вимог ОСББ.

Крім того, районний суд необґрунтовано визнав правомірність подання позовної заяви головою ОСББ Цвєтковою Л.М. лише на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Звертає увагу, що суд першої інстанції проігнорував факт, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення співвласників про скликання та проведення загальних зборів, прийняття рішень щодо встановлення розміру внесків, затвердження кошторису чи інших документів, які є підставою для фінансової вимоги.

Також звертає увагу, що суд вийшов за межі повноваження, згідно процесуального закону, Інструкції з діловодства № 814, розглянувши заяву, належна реєстрація якої в АСДС була відсутня.

Зауважує, що зустрічна позовна заява подана з метою витребування та отримання належних доказів у зв`язку з безпідставним відкриттям провадження.

Від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новгородська 13» Цвєткової Л.М. на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому вона просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

В силу вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України та частини 2 статті 369 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та визнання доказів поданих позивачем неналежними та недопустимими різні за своїм змістом та обґрунтуванням, регулюються різними законодавчими нормами, а тому такі позовні заяви подаються до суду окремо і розглядаються з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Такі вимоги не є однорідними, не пов`язані між собою, від вирішення однієї з них не залежить вирішення інших. Обставини, які підлягають встановленню під час розгляду позову про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, є відмінними від обставин, які належить встановити при вирішенні питання щодо визнання доказів поданих позивачем неналежними та недопустимими (протоколу Установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням будинку АДРЕСА_1 від 27.10.2020, протоколу №2/ 2024 Н 13 Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новгородська 13» від 18.08.2024, тощо).

Колегія судів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч. 3 ст. 194 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 522/9011/19 (провадження № 61-6642св21) зазначено, що «згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача). Задоволення зустрічного позову спричиняє відмову в задоволенні первісного позову, однак не виключає можливості як задоволення обох вимог, так і однієї повністю, а іншої частково. В даному випадку як первісний позов ОСОБА_1, так і зустрічний позов ОСОБА_2 виникли з одних правовідносин, що пов`язанні з оформленням спадкових прав після смерті ОСОБА_1 , їх спільний розгляд сприяв оперативному і правильному вирішенню спору, дозволив повно і об`єктивно встановити фактичні взаємовідносини сторін та виключив ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2023 року в справі № 459/1490/21 (провадження № 61-12807 св 22) вказано, що:

«відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним».

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом первісної позовної заяви у цій справі є вимоги про стягнення заборгованості.

Вимоги зустрічної позовної заяви стосуються визнання доказів, поданих відповідачем неналежними та недопустимим.

Так, як убачається зі змісту позовних вимог зустрічного позову, ОСОБА_1 в особі представника Кірєєнкова Ю.В. просить витребувати у ОСББ «Новгородська 13» документи, з наведенням їх переліку, а у випадку їх ненадання визнати позов ОСББ таким, що ґрунтується на недопустимих або непідтверджених доказах, залишити позов ОСББ без розгляду.

Відтак, хоча вимоги первісного позову стосуються стягнення заборгованості, а вимоги зустрічного позову заявлені щодо визнання доказів, поданих відповідачем неналежними та недопустимим, вони не є взаємопов`язаними.

Задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у відповідача заборгованості за вимогами первісного позову. Так само і результат розгляду одного з позовів не свідчитиме про наявність чи відсутність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежить від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи, і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Виходячи з положень ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним за наявності двох умов: по-перше, вони мають бути взаємопов`язаними, а по-друге, обидва позови виникають з одних правовідносин або якщо задоволення одного позову може виключити повністю або частково задоволення іншого. В цій справі ці умови не вбачаються та об`єднання цих позовів не є таким, що сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до заперечень проти ухвали суду про відкриття провадження за первісним позовом, тобто не стосуються предмета оскарження, а саме ухвали про повернення зустрічної позовної заяви. Вказані доводи не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Щодо доводів апеляційної скарги про неналежну реєстрацію позовної заяви в АСДС, то колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025 року, відповідно до якого головуючим суддею (суддею-доповідачем ) визначена Ширіна С.А. (а.с. 34).

Колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (CASE «RUIZ TORIJA V. SPAIN», серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2025 року.

Головуючий Д.А.Трофимова

Судді: М.С. Гончар

С.В. Кухар