г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2323/25
Номер провадження 2/213/1306/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Хмельової С.М.,

за участі секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 квітня 2021 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №200335192, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15 467,04 грн строком на 1461 день зі сплатою процентів за користування коштами. Відповідачка умови кредитного договору не виконала. На підставі укладеного між АТ «БАНК ФОРВАРД» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договору відступлення права вимоги від 25 липня 2024 року позивач отримав право вимоги до відповідачки за вищезазначеним кредитним договором на суму заборгованості 18 797,68 грн, з них: 12 331,1 грн заборгованість за тілом кредиту, 6 466,58 грн заборгованості за відсотками. Просить стягнути зазначену суму з відповідачки на свою користь.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача у позові просить розглянути справи без його участі. Заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло.

Відповідачка надала до суду заяву, з якої видно, що на даний час її прізвище ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу. Вона є дружиною військовослужбовця, а тому з урахуванням ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» просить суд списати нараховані позивачем відсотки.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

02 травня 2025 року позов надійшов до суду.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

05 квітня 2021 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №200335192, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15 467,04 грн, шляхом зарахування на рахунок, строком на 1 461 день. Ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу): 35.00 % річних; ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу): 0,00001 % річних. Кредит надано з метою погашення заборгованості за первісним кредитним договором від 05.11.2020.

Підписавши договір, відповідачка погодилася з його умовами.

Кредитодавцем виконано умови договору з надання кредитних коштів. Так, згідно з виписками по особовим рахункам угоди №200335192 від 05.04.2021 відповідачці 05 квітня 2021 року надано кредитні кошти, нею здійснювалося часткове погашення заборгованості.

Проте, відповідачка умови договору з повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала.

Згідно з розрахунком АТ «БАНК ФОРВАРД» станом на 24 липня 2024 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 18 797,68 грн, з них: 12 331,1 грн заборгованість за тілом кредиту, 6 466,58 грн заборгованості за відсотками.

25 липня 2024 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №GL1N426202/1, згідно з яким позивач отримав право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, у тому числі до боржника ОСОБА_2 за договором №200335192 на загальну суму заборгованості 18 797,68 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

Досудовою вимогою від 08 квітня 2025 року позивач повідомив ОСОБА_2 про наявність заборгованості та необхідність її сплати. Кредитні кошти відповідачкою не повернуто.

Також із наданого відповідачкою повторного свідоцтва про шлюб видно, що 23.12.2011 ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінила прізвище на ОСОБА_3 .

Довідкою форми 5, наданою ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 з 02.01.2025.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Встановлено, що сторонами визначені істотні умови договору, в тому числі сума та строк кредиту, дата його повернення, відсоткова ставка, плата за пропущенні платежів. Підписавши кредитний договір, ОСОБА_2 засвідчила, що погодилася на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. Відповідачка не заперечувала стосовно факту укладення кредитного договору №200335192 та вказаних умовах.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Таким чином у відповідачки виникли зобов`язання за укладеним договором повернути кредитні кошти та сплатити проценти.

Приписами ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Встановлено, що відповідачка здійснювала часткову сплату тіла кредиту та процентів, проте в повному обсязі та належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Встановлено, що на підставі Договору №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25 липня 2024 року позивач набув права вимоги до відповідачки за кредитним договором №200335192 від 05 квітня 2021 рокув сумі заборгованості 18797,68 грн, з яких 12 331,10 грн тіло кредиту, 6 466,58 грн - заборгованість по відсоткам.

Щодо стягнення заборгованості по процентам, суд зазначає таке.

Відповідно до п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Судом встановлено, що відповідачка є дружиною військовослужбовця, який призваний на військову службу та на неї поширюється положення ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо заборони нарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед банками, а також процентів за користування кредитом.

Разом з тим, суд враховує, що чоловік позивачки перебуває на військовій службі за мобілізацією з 02 січня 2025 року. Заборгованість по відсоткам за кредитним договором №200335192 в розмірі 6 466,58 грн нараховані на дату відступлення права вимоги, а саме станом на 25.07.2024. Будь-яких нарахувань по відсоткам позивачем не здійснено.

З урахуванням викладеного відсутні підстави для перерахунку відповідачці заборгованості по відсоткам відповідно до п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Посилання відповідачки на зазначений закон з метою перерахунку заборгованості за відсотками не є слушним та обґрунтованим.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачкою не повернуті, підстави для перерахунку заборгованості по відсоткам відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутні, а тому суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог позивача.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 247 ч.2, 259, 263-265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором №200335192 від 05 квітня 2021 року у розмірі 18 797 (вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення 14 серпня 2025 року.

Суддя С.М. Хмельова