ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2025 року м. Кропивницький

справа № 401/2295/22

провадження № 22-ц/4809/912/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Долею Галиною Олександрівною, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2025 року у складі головуючого судді Макарової Ю. І.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, зустрічних позовних вимог, відзиву на позов і рішення суду першої інстанції.

У вересні 2022 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 , який було розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду від 25 серпня 2016 року. У шлюбі народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу діти проживали разом з нею в квартирі АДРЕСА_1 . 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 , без будь-якого попередження, забрав сина ОСОБА_6 з його речами та відвіз до себе додому. Виходячи з вимог ст. 161 СК України, просила задовольнити позовні вимоги.( а.с. 2-3 том 1).

03 листопада 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом про визначення місця проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком та стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 вересня 2022 року і до досягнення сином повноліття, припинивши виконання рішення Світловодського міськрайонного суду від 02 листопада 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їх неповнолітній син ОСОБА_6 виявив бажання проживати разом з батьком, в категоричній формі відмовляється проживати з матір`ю. ОСОБА_1 зазначив, що може матеріально забезпечувати сина, має постійну роботу, достатній рівень доходів та гарні умови проживання. Ршенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2019 року з нього стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів до досягнення ними повноліття. Старшому синові ОСОБА_7 виповнилося 18 років 30 квітня 2022 року, тому починаючи з травня 2022 року він сплачує аліменти лише на сина ОСОБА_6 , в розмірі 1/4 частини доходів, однак з його заробітної плати продовжують утримувати третину. Враховуючи те, що син ОСОБА_6 проживає разом з ним, ОСОБА_1 стверджує, що виконання рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2019 року має бути припинено, а відповідачка ОСОБА_2 має сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 45-48 том 1).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів об`єднано в одне провадження з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2024 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, закрито за відсутністю предмета спору (а.с.85-86 том 2).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше найнижчої межі, встановленої для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2022 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Починаючи 01 липня 2025 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше найнижчої межі, встановленої для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992, 40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги та визначаючи періоди стягнення аліментів спочатку у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 з 03 листопада 2022 року і до 30 червня 2025 року включно, а потім у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) з 01 липня 2025 року і до 02 листопада 2028 року, суд першої інстанції керувався тим, що при визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує потреби дитини щодо належного утримання, рівень доходів сторін та наявність у відповідачки за зустрічним позовом на утриманні сина ОСОБА_7 , який продовжує навчання до 30 червня 2025 року.

Визначаючи розмір витратна правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3 000 грн, суд першої інстанції зазначив, що вказаний розмір витрат є співмірним зі складністю справи про стягнення аліментів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Доля Галина Олександрівна, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2025 року та ухвалення нового про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, а також просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 10 803, 06 грн.

Зазначено, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи, оскільки аліменти на утримання однієї дитини мають стягуватися в розмірі 1/ 4 частини доходів. Син проживає разом з батьком та знаходиться на його повному утримані, а тому стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частини доходів є невмотивованим та помилковим.

Крім того, вказано, що суд першої інстанції необґрунтовано та неправомірно зменшив суму витрат на правничу допомогу, які були заявлені ОСОБА_1 до стягнення із ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник ОСОБА_2 адвокат Деречина О. В. подала до Кропивницького апеляційного суду заяву, в якій просила відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, повідомила, що ОСОБА_2 перебуває поза межами України (а.с.229 том 2).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не убачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8 том 1).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 25 серпня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 6 том 1).

За виконавчим листом, виданим Світловодським міськрайонним судом 04 листопада 2019 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30 серпня 2019 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 9 том 1).

Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) №23 від 22 вересня 2022 року, ОСОБА_1 працює у філії «Кременчуцька ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» та отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати (а.с.54 том 1).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2023 року, ОСОБА_2 отримує доходи у вигляді заробітної плати, аліментів, соціальних виплат з відповідних бюджетів (243-249 том 1).

Згідно висновку виконавчого комітету Світловодської міської ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установлено, що 26.10.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було заслухано ОСОБА_4 , який повідомив про бажання проживати з батьком, з мамою та братом категорично відмовляється проживати, не бажає навіть спілкуватися (а.с.61-62 том 1).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 25 березня 2024 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 20 квітня 2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року включно. Визначений судом розмір аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_1 обґрунтований наявністю на його утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 45-47 том 2).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 21 лютого 2023 року змінено розмір аліментів, які стягуються за виконавчим листом № 401/2596/19, 2/401/929/19, виданим Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області від 04 листопада 2019 року, за рішенням Світловодського міськрайонного суду від 02 жовтня 2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі1/4 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 95-99 том 2).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХП (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

03 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу),але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 вересня 2022 року і до досягнення ним повноліття, припинивши виконання рішення Світловодського міськрайонного суду від 02 листопада 2019 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги і стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше найнижчої межі, встановленої для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2022 року і до 30 червня 2025 року включно, суд першої інстанції керувався тим, що у відповідачки за зустрічним позовом на утриманні перебуває син ОСОБА_7 , який продовжує навчання до 30 червня 2025 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 21 лютого 2023 року змінено розмір аліментів, які стягуються за виконавчим листом № 401/2596/19, 2/401/929/19, виданим Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області від 04 листопада 2019 року, за рішенням Світловодського міськрайонного суду від 02 жовтня 2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі встановленої законом на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 95-99 том 2).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 25 березня 2024 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 20 квітня 2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року включно. Визначений судом розмір аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_1 обґрунтований наявністю на його утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 45-47 том 2).

Згідно висновку виконавчого комітету Світловодської міської ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установлено, що 26.10.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було заслухано ОСОБА_4 , який повідомив про бажання проживати з батьком, з мамою та братом категорично відмовляється проживати, не бажає навіть спілкуватися (а.с.61-62 том 1).

Оскільки спільний син сторін ОСОБА_6 проживає з батьком, ОСОБА_1 має право на стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина у визначеному ним розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 03 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, з припиненням виконання рішення Світловодського міськрайонного суду від 02 листопада 2019 року про стягнення з нього аліментів.

Відповідачка за зустрічним позовом не довела неспроможності сплачувати аліменти у розмірі 1/4 у зазначений період, не зазначала про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, про який просив позивач за зустрічним позовом, саме в період з 03 листопада 2022 року і до 30 червня 2025 року включно.

Висновки місцевого суду про визначення періоду, починаючи з 03 листопада 2022 року і до 30 червня 2025 року включно, протягом якого підлягають стягненню аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше найнижчої межі, встановленої для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку, є помилковими, не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, взагалі не обґрунтував свій висновок про наявність підстав для зменшення заявленого позивачем за зустрічним позовом розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки за зустрічним позовом за період з 03 листопада 2022 року і до 30 червня 2025 року включно з 1/4 частини до 1/6 частини.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині незгоди із розміром витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, то колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині, оскільки з урахуванням принципів співмірності, складності справи, а також враховуючи заперечення сторони відповідачки за зустрічним позовом, суд дійшов правильних висновків про часткове задоволення вимог заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

В апеляційній скарзі представник апелянта адвокат Доля Г. О. просила покласти судові витрати на відповідачку. До апеляційної скарги долучила попередній розрахунок судових витрат в якому зазначено, що оплата послуг адвоката (орієнтовно) становить 3 000 грн та ордер про надання правничої допомоги (а.с.157, 158 том 2).

В матеріалах справи наявний договір про надання адвокатських (правових) послуг від 19 жовтня 2022 року, за умовами якого адвокат Доля Г. О. надає Барабашу І. В. необхідні адвокатські послуги (а.с.102-104 том 1).

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

З урахуванням принципу змагальності, оскільки стороною відповідачки за зустрічним позовом не подано заперечень щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК, оскаржене судове рішення в частині вирішення питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягннення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 03 листопада 2022 року, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2025 року слід залишити без змін.

В порядку ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 3 000 грн витрат на правничу допомогу, понесених ним в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Доля Галина Олександрівна, задовольнити частково.

РішенняСвітловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2025 року в частині вирішення питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 03 листопада 2022 року, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повна постанова складена 11.08.2025.

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

О. І. Чельник