Справа № 946/858/25
Провадження № 2/946/2143/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
головуючого судді - Баннікової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Клопот М.П.,
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, та відшкодування моральної шкоди, -
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, та відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03.07.2024 року о 12 год. 30 хв. в м. Ізмаїлі Одеської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 , яка була водієм транспортного засобу «Volkswagen Golf Plus», днз НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Volkswagen СС», днз НОМЕР_2 . У результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих осіб не було, на місце ДТП було викликано працівників поліції, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2024 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником транспортного засобу Volkswagen Passat СС, державний номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_1 . У зв?язку з тим, що транспортний засіб Volkswagen Passat СС, державний номерний знак НОМЕР_3 зазнав суттєвих пошкоджень ОСОБА_1 звернулась до страхової компанії винуватця - ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Відповідно до страхового полісу № ЕP.218494601 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн., розмір франшизи 2600 грн. Страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було здійснено виплату ОСОБА_1 у розмірі 157 400,00 грн., що відповідає максимально встановленій виплаті за мінусом встановленої франшизи (2600 грн.). У зв?язку з тим, що сума нанесеного матеріального збитку була більшою ніж ліміт страхового відшкодовування відповідно до страхового полісу, позивач зверталась до Відповідача, з метою добровільної компенсації збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою. Однак, ОСОБА_2 відмовилась добровільно компенсувати збитки. Відповідно до висновку експерта з визначення матеріального збитку, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу становить 451 847,70 грн. Ринкова вартість колісного транспортного засобу у фактичному стані після ДТП становить 137 478,85 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути з відповідача загальний розмір матеріального збитку у сумі 156 968,80 (451 847,70 157 400,00 137 478,85), а також моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.
Представником позивача надано заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подали відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, за відсутності заперечень до того позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Судом встановлено, що 03.07.2024 року о 12 год. 30 хв. в м. Ізмаїлі Одеської області, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Мистецької та вул. Білгород-Дністровської, ОСОБА_2 , будучи водієм транспортного засобу «Volkswagen Golf Plus», державний номерний знак НОМЕР_4 , рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Volkswagen СС», державний номерний знак НОМЕР_5 , піл керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП обидва транспорти засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Своїми діями Кара А 1 порушила вимоги п. 16 11. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2024 року № 946/5529/24, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала чинності 30.07.2024 року.
Згідно з ч.ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Автомобіль «Volkswagen СС», д.н.з НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Golf Plus», д.н.з. НОМЕР_4 , забезпечена в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за договором (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.218494601. За договором страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 320 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., розмір франшизи 2 600,00 грн.
Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування», серед обов`язків страховика визначено, шо при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.
За змістом ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36 згаданого Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Відповідно до висновку експерта № 105/24, складного 19.10.2024 року судовим експертом Пастирем Ю.І., ринкова вартість колісного транспортного засобу «Volkswagen СС», днз НОМЕР_2 , станом до моменту ДТП, яка сталася 03.07.2024 року, складає 451 847,70 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 831 805,48 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженням автомобіля склала 451 847,70 грн. Ринкова вартість колісного транспортного засобу «Volkswagen СС», днз НОМЕР_2 , у фактичному стані після ДТП, яка сталась 03.07.2024 року, станом на день проведення експертного (технічного) огляду 05.09.2024 року, становить 137 478,85 грн.
Так, різниця між фактичною вартістю матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Volkswagen СС», днз НОМЕР_2 ,ринковою вартістю колісного транспортного засобу та страховим відшкодуванням складає 156 968,85 грн. (451 847,70 грн. 137 478,85 грн. 157 470,42 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відносини між винною особою та її страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст. 29 Закону № 1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 156 968,85 грн. підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Враховуючи факт заподіяння позивачу моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням його майна, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідача у завданні моральної шкоди, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди грошову компенсацію в сумі 4 500,00 грн., отже вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частинами 2, 3ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).
Отже, суд не може погодитись щодо розміру визначеного за надання правничої допомоги, виходячи з вищевикладеного, на підставі чого, вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 4 500,00 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,76-81,83, 95,141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 625, 979, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, та відшкодування моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ), грошові кошти у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 156 968,85 (сто п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят вісім гривень вісімдесят п`ять копійок) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ), грошові кошти у відшкодування моральної шкоди у розмірі 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот гривень) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот гривень) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ), судовий збір у розмірі 1 669,69 (одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять гривень шістдесят дев`ять копійок) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: Н.В.Баннікова