ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

іменем України

справа № 650/3695/25

провадження № 22ц/819/836/25

07 серпня 2025 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О.(суддя-доповідач),

судді : Базіль Л.В.,

Радченко С.В.,

секретар: Олійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 червня 2025року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Хомик І.І.,

встановив:

Зміст заяви

07 червня 2025року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») приймати рішення про державну реєстрацію прав та вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (у тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна (земельних ділянок з кадастровими номерами), а саме: :04:050:0011, площа 3,59 га, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі та заборонити усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки з кадастровими номерами), а саме: :04:050:0011, площа 3,59 га, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Заява мотивована тим, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, рішення в якій не ухвалено.

Разом із тим, в ході розгляду подібних судових справ за позовами до ТОВ«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» встановлено, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відчуження прав оренди земельних ділянок, що перебували у користуванні товариства, зокрема, шляхом укладення угод з третіми особами та реєстрації нових орендарів у Державному реєстрі речових прав. В квітні 2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вже укладено договори відчуження (продажу) прав оренди земельних ділянок щодо інших ділянок, які перебували в оренді товариства та розташовані на території Новорайської та Борозенської територіальних громад Херсонської області, внаслідок чого право оренди землі зареєстровано на іншу юридичну особу. Зазначені правочини доводять спроби відповідача створити перешкоди або унеможливити виконання рішення суду про розірвання договору оренди землі.

Заявник послався на існування обґрунтованих припущень, що подібні дії можуть бути вчинені і стосовно належної йому земельної ділянки, яка є предметом виниклого між сторонами спору, що ускладнить або унеможливить виконання майбутнього судового рішення у разі його задоволення на користь позивача та створить перешкоди у поновленні порушених прав позивача.

Вважає, що запропонований вид забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки є необхідним, співмірним предмету спору та не порушує прав інших осіб, оскільки вжиття такого заходу не обмежить фактичне користування земельною ділянкою з боку відповідача, але запобігатиме зміні її правового статусу до моменту набрання законної сили постановленим у справі судовим рішенням.

Зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 червня 2025 року заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Застосовано заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») приймати рішення про державну реєстрацію прав та вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (у тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна (земельних ділянок з кадастровими номерами), а саме: :04:050:0011, площа 3,59 га., до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі та заборонити усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки з кадастровими номерами), а саме: :04:050:0011, площа 3,59 га., до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником наведено достатньо аргументів, які підтверджують, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та застосований вид забезпечення позову є співмірним та має на меті лише заборонити подальше відчуження права оренди земельної ділянки на користь третіх осіб та проведення відповідних реєстраційних дій.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд зважив на додані до заяви договори про відчуження (продаж) прав оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025року щодо інших ділянок, які перебували в оренді товариства та стосовно яких ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вчинило продаж права оренди на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».

Суд зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований спосіб є співмірним, необхідним і таким, що забезпечує ефективний захист прав позивача у межах даного провадження; не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача як орендаря земельної ділянки, оскільки земельна ділянка й надалі перебуватиме у користуванні товариства, а забезпечення позову обмежується лише відповідною забороною; не впливає на матеріальний стан відповідача та не призведе до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування; але буде запобігати подальшому відчуженню чи перереєстрації речових прав на іншу особу під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарг

Не погодившись з ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 червня 2025 року, ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» подало апеляційну скаргу, в якій пославшись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не довів необхідність вжиття заходів забезпечення позову та не підтвердив належними доказами вчинення товариством дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову чи намір вчинити дії щодо спірної земельної ділянки, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду. Скаржник вважає, що вид забезпечення позову, який просив застосувати позивач не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права та не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Правова позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Іщук Н.Р., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , пославшись на законність та обґрунтованість ухвали суду, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Розгляд справи апеляційним судом

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку судових повісток до електронних кабінетів сторін.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, серед іншого забороною вчиняти певні дії.

За частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

З заяви про забезпечення позову встановлено, що між сторонами дійсно існує спір про дострокове розірвання договору оренди землі, який перебуває на розгляді в суді першої інстанції. Дослідженні судом докази, надані на підтвердження доводів заяви про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, свідчать, що відповідачем вчиняються дії щодо укладення договорів відчуження (продажу) прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходилися в оренді товариства, на користь третіх осіб.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність оскаржуваної ухвали суду, оскільки реалізація відповідачем права відчуження належного товариству права оренди земельної ділянки до вирішення судом спору по суті може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому обраний позивачем вид забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами та підлягає застосуванню судом з метою забезпечення реалізації в майбутньому рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та здійснення ефективного захисту прав останнього.

При цьому колегія суддів, оцінюючи співвідношення негативних наслідків від вжиття заходу забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, вважає, що тимчасове обмеження прав відповідача у зазначений вище спосіб є менш обтяжливим, оскільки у разі відмови у задоволенні пред`явлених до товариства позовних вимог, ці права будуть відновленими та за бажанням реалізованими, в той час, як невжиття заходів щодо обмеження цих прав може призвести до незворотних наслідків або значно утруднити ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та спонукати до залучення у спорі інших заінтересованих осіб, породжуючи нові спори щодо відновлення прав позивача тощо.

Аргументи скаржника про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у товариства наміру здійснити дії щодо спірної земельної ділянки, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду, колегія суддів визнає необґрунтованими.

При цьому слід зауважити, що забезпечення позову має тимчасовий характер та спрямоване, насамперед, проти можливих дій відповідача, за яким зареєстровано речове право на нерухоме майно та який за час розгляду справи може реалізувати належне йому право оренди землі. Застосований судом вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки не забороняє товариству користуватися переданою в оренду земельною ділянкою, не створює перешкод у здійсненні господарської діяльності та відповідає меті укладеного між сторонами договору оренди землі.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у відповідності до положень статті 150 ЦПК України правомірно забезпечено позовні вимоги, для захисту матеріально-правових інтересів позивача та забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що вжиті заходи забезпечення позову не є співмірними з предметом спору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки між сторонами наявний спір, а згідно положень статті 150 ЦПК України, позов дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчинення певних дії щодо майна, що передано відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб.

Приймаючи до уваги наведені вище норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просив вжити у порядку забезпечення позову, забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженої відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» без задоволення, а ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 червня 2025року без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» залишити без задоволення.

Ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 червня 2025року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

С.В. Радченко