Справа №359/9667/25
Провадження № 2-з/359/119/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРЇНИ

18 серпня 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається суддею.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою та посилався на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 29березня 2023 року було вирішено відібрати у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав. На виконання вказаного рішення Бориспільським міськрайонним судом 7 лютого 2025 року видано виконавчий лист, за яким Бориспільським ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження №77319364. Вказує, що ОСОБА_2 оспорює дійсне волевиявлення та право неповнолітнього ОСОБА_3 , незважаючи на те, що ОСОБА_3 змінив свій правовий статус з малолітньої дитини на неповнолітню, а також змінилися норми права, які підлягають застосуванню по досягненню дитиною 14-річного віку. Тому суд не може визначати місце проживання дитини або відібрати дитину, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині. Тому ОСОБА_1 просить суд застосувати встановлений ч.3 ст.432 ЦПК України спеціальний захід забезпечення позову зупинити на час розгляду відповідної заяви виконання за виконавчим листом №359/1538/21, виданим 07.02.2025 р. на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду від 29.03.2023 у справі №359/1538/21.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 року вбачається, що заява про забезпечення позову була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України процесуальне питання про забезпечення позову розглядається поза судовим засіданням та без виклику сторін.

2. Обставини, встановлені суддею.

На виконанні у Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №77319364 з примусового виконання виконавчого листа №359/1538/21, виданого Бориспілським міськрайонним судом 7 лютого 2025 року, про відібрання у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав. Вказана обставина підтверджується постановою державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Применко А. про відкриття виконавчого провадження від 27 лютого 2025 року (а.с.29-30). Зі змісту інформації про виконавче провадження №77319364 (а.с.21-28) вбачається, що в межах вказаного виконавчого провадження проводяться виконавчі дії.

10 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, розгляд якої призначено до судового засідання (справа №359/1538/21, провадження №6/359/120/2025).

Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

2. Норми процесуального права, якими керується суддя при розгляді заяви.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (одним з принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції. (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

3. Мотиви, якими керується суддя при розгляді заяви.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 29 березня 2023 року було задоволено позов ОСОБА_2 та відібрано у ОСОБА_1 на її користь малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав. Постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Аналіз наведених обставин свідчить про те, що рішення Бориспільського міськрайонного суду від 29 березня 2023 року набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню. Зупинення стягнення за виконавчим листом призведе до необґрунтованої затримки у виконанні вказаного судового рішення та порушення права ОСОБА_2 на справедливий суд в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_1 просить визнати виконавчий лист №359/1538/21 від 7 лютого 2025 року таким, що не підлягає виконанню, лише з підстав досягнення дитиною 14 років, а не у зв`язку із скасуванням рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий документ. Тому доводи заявника підлягають критичній оцінці.

З огляду на це суддя висновує про відсутність підстав для зупинення виконання за виконавчим листом №359/1538/21. Тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала судді набирає законної сили негайно після її складення.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали судді складений 18 серпня 2025 року.

Суддя О.Ю. Семенюта