Провадження № 2-др/522/154/25
УХВАЛА

12 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 11.08.2025 надійшло клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 12 000 грн.

Згідно ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Судом вирішується лише питання про судові витрати, тому клопотання розглядається без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали заяви, додані до неї документи та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси 05 серпня 2025 року ухвалено рішення, яким частково задоволено позов, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Рубікон» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень та моральну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.В іншій частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди та в частині стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовлено, оскільки відсутні докази на підтвердження таких витрат та з врахуванням того, що представником позивача ОСОБА_2 не заявлялося про подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення.

У клопотанні про стягнення судових витрат представник позивача зазначає, що сторона позивача була відсутня на останньому судовому засіданні 30.07.2025, тому не мала об`єктивної та належної можливості звернутися з заявою про подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Диспозиції статті вказує на два сторони: до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення рішення, за умови, що сторона до закінчення судових дебатів зробила про це відповідну заяву.

Дійсно, представники сторін були відсутні у судовому засіданні 31.07.2025 (не 30.07.2025 як вказує представник заявника), однак ОСОБА_2 подав до суду 31.07.2025 клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав. В такій заяві представник позивача, як і у всіх попередніх заявах по суті справи включно з позовом міг вказати, що подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу відбудеться протягом 5 днів після ухвалення рішення, однак представник позивача такого не зробив.

Таким чином, строк на подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу сплив, адже позивач мав п`ять днів лише у разі заявлення про це до закінчення судових дебатів.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частини другої статті 127 ЦПК України).

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суд має враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Представник позивача ОСОБА_2 не просить поновити пропущений процесуальний строк, а тому клопотання про відшкодування витрат слід залишити без розгляду.

Підстав для прийняття додаткового рішення не встановлено, адже в рішенні розглянуто питання про стягнення витрат на правову допомогу, а докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу подані з клопотанням від 11.08.2025 залишаються без розгляду.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: В.Я.Бондар