11.08.2025 Справа № 756/5202/25
Унікальний номер 756/5202/25
Провадження номер 2/756/3753/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д. О.,

за участю: представника позивача - Глущенка К.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі - КП ВО«Київтеплоенерго») звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, що виникла за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , у загальному розмірі 92771,35 грн., з яких: заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 4823,61 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 612,60 грн., три відсотки річних у розмірі 144,71 грн.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 18524,81 грн., інфляційна складова боргу - 2352,65 грн., три відсотки річних - 555,74 грн.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 12053,85 грн., інфляційна складова боргу - 1530,84 грн., три відсотки річних - 361,62 грн., заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2025 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 34048,93 грн., інфляційна складова боргу - 3476,11 грн., три відсотки річних - 817,88 грн., пеня - 518,40 грн.; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2025 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 9383,25 грн., інфляційна складова боргу - 1019,06 грн., три відсотки річних - 235,12 грн., пеня - 154,03 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1317,68 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 667,07 грн., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 173,39 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що ОСОБА_1 є споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, відповідачу надавалися послуги з централізованого опалення, теплової енергії, та постачання гарячої води, проте відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 28 лютого 2025 року становить 92771,35 грн.

Надання послуг здійснювалося на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований у газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085).

Відповідач від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася).

З цих підстав позивач просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги та вирішити питання судових витрат.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 15 квітня 2025 року справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1302671 від 17 квітня 2025 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 29 травня 2025 року.

28 травня 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач добровільно сплатив заборгованість.

25 червня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання, у якому просить закрити провадження в частині основної суми заборгованості за спожиті послуги, стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у загальному розмірі 8991,26 грн., три відсотки річних у загальному розмірі 2115,07 грн., пеню у розмірі 672,43 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

У судовому засіданні від 07 серпня 2025 року представник позивача КП ВО «Київтеплоенерго» наголосив що відповідач сплатив заборгованість за надані послуги, проте інфляційну складову, три відсотки річних не сплачено.

Відповідач в судовому засіданні 07 серпня 2025 року запропонував укладення мирової угоди, зазначив, що основна сума заборгованості була погашена до першого судового засідання і сплачена в добровільному порядку, просив скасувати вимогу щодо інфляційної складової боргу.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. У зв`язку з чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Мешканцям будинку, в якому розташована квартира відповідача, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго».

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому є споживачем послуг, які надає позивач.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Водночас такому праву прямо відповідає визначений в п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. п. 1, 5, 8 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність, безперервність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідачів 3% річних, інфляційні втрати та пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Суд зазначає, що за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як свідчать матеріали справи відповідач ОСОБА_1 сплатив основну суму боргу за спожиті послуги у загальному розмірі 76168,98 грн., що підтверджується витягом з програми «Погашення боргів», наданим позивачем, який відображає поточну заборгованість по справі.

При цьому, після сплати основної суми боргу у відповідача залишилася заборгованість за інфляційну складову боргу у загальному розмірі 8991,26 грн., три відсотки річних у загальному розмірі 2115,07 грн. та пеню у розмірі 672,43 грн.

На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості за надані послуги, з якого вбачається, що окрім заборгованості за спожиті послуги, заборгованість також складається з інфляційних збитків, 3% річних за порушення грошового зобов`язання та пені.

Разом з тим, оскільки відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, теплової енергії, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 28 лютого 2025 року становила 92771,35 грн., сплатив частину заборгованість вже після подання позивачем позову до суду, уточнені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за інфляційну складову боргу у загальному розмірі 8991,26 грн., трьох відсотків річних у загальному розмірі 2115,07 грн. та пені у розмірі 672,43 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з положень п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжної інструкції № 141 від 03 квітня 2025 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (код ЄДРПОУ - 40538421, адреса місцезнаходження: м. Київ, площа Івана Франка, 5) інфляційну складову боргу у загальному розмірі 8991,26 грн., три відсотки річних у загальному розмірі 2115,07 грн., пеню у розмірі 672,43 грн.та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 серпня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик