Справа № 289/1263/25
Номер провадження 2/289/924/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області, про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), як колишнього члена ПКСП ім. Несененка, у землі, орієнтованим розміром 3,73 га умовних кадастрових гектара, вартістю 65 193,35 грн., за рахунок земель запасу в межах території Осичківського старостинського округу (раніше Осичківської сільської ради) Житомирської міської ради Житомирської області, яка перебуває у власності Радомишльської міської ради Житомирської області.

Ухвалою судді від 22.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай), залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору та надано позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання копії ухвали.

07.08.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про звільнення позивача від спати судового збору.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою передпенсійного віку, ніде не працює, доходу не має, субсидій не отримує, у зв`язку із чим не має можливості сплатити судовий збір.

На підтвердження доводів до заяви долучено лише довідка Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації від 04.08.2025 року з якої слідує, що протягом серпні грудня 2024 року ОСОБА_1 отримувала Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 2065,33 грн. щомісяця.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч.5 ст. 136 ЦПК України особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу;

або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

3. При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Правовий аналіз вищезазначених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктивних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може звільнити від сплати судового збору.

У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

За змістом статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням наведеної практики ЄСПЛ, основною підставою для звільнення особи від сплати судового збору (крім осіб, які звільненні від такої сплати в силу вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір») є скрутний майновий стан, який особа повинна довести належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року, постановленій у справі №369/15742/18 (провадження №61-1640ск21).

Подаючи до суду заяву про звільнення від сплати судового збору, позивач на підтвердження свого тяжкого матеріального стану надала лише довідку Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації від 04.08.2025 року з якої слідує, що протягом серпні грудня 2024 року ОСОБА_1 отримувала Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 2065,33 грн. щомісяця.

Будь-яких інших доказів позивачем не надано.

Однак, такі відомості не є достатніми доказом на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, яким підтверджується факт неможливості сплати останньою судового збору, оскільки не містять інформації про майновий стан позивача, а остання може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору. Водночас, позивачем не надано суду довідку про склад сім`ї та про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги в 2025 році, відомості про вклади, відсутність банківських рахунків, документів про нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо.

Отже, належних доказів щодо тяжкого матеріального стану, позивачем до заяви про звільнення від сплати судового збору не додано.

Позивач не надала і документів на підтвердження того, що вона має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище позивача.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що на даний час відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду її позовної заяви, а ухвала суду у даній справі від 22.07.2025 року підлягає виконанню.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією зробленою Великою Палатою Верховного Суду 11 листопада 2020 року у постанові по справі №9901/77/20.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позову.

Керуючись статями 177, 185 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про звільнення її від сплати судового збору при подачі нею позовної заяви до Радомишльської міської ради Житомирської області, про визнання права на земельну частку (пай).

Позовну заяву ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай), залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК