Справа № 139/464/25
Провадження № 2/139/260/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі головуючої - судді Тучинської Н.В.,

розглянувши в селищі Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

01 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика"та ОСОБА_1 укладено Договір № 480532-КС-003 про надання кредиту, відповідно до умов якого ТОВ "Бізнес позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 22000 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ "Бізнес позика"виконало взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредит у сумі 22000 гривень. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом належним чином не виконала.

Представник позивача Памірський М.А. через підсистему "Електронний суд" 01 липня 2025 року подав до суду цей позов.

До позову додано копію паспорту громадянина України на прізвище відповідача з відповідною відміткою про зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 01 липня 2025 року (а.с. 14) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалу про відкриття провадження відповідачу було направлено 02 липня 2025 року, поштове відправлення отримано особисто 03 липня 2025 року(а.с. 16). Відзиву чи заяву про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду відповідач не подала.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позовна вимога підлягає до часткового задоволення, з врахуванням такого:

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика"та ОСОБА_1 укладено Договір № 480532-КС-003 про надання кредиту. Відповідно умов вказаного договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 22 тисячі гривень на засадахстроковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитомта комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес позика" (п. 2.1. розділу 2); строк, на який надається кредит 24 тижні (п. 2.3. розділу 2); стандартна процентна ставка за кредитом в день 1%, фіксована (п. 2.4. розділу 2); комісія за видачу кредиту складає 4400 гривень, розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору (п. 2.5. розділу 2); строк дії Договору до 18 березня 2025 року (п. 2.7. розділу 2); орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 54 059 гривень 44 копійки (п. 2.8. розділу 2); орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,24% (п. 2.10 розділу 2), підписуючи цей Договір, позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомилася з текстом цього Договору та Правилами, а також отримала від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії"та статтями 9, 25 Закону України "Про споживче кредитування"на вебсайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п.11.3. розділу 11).

Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

У п. 5 і п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами Договору (п. 2.1. розділу 2) ОСОБА_1 зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах електронної справи копією пропозиції (оферти) на укладення Договору про надання кредиту № 480532-КС-003 від 01.10.2024, копією прийняття (акцепт) пропозиції укласти Договір про надання кредиту № 480532-КС-003 від 01.10.2024, копією паспорту споживчого кредиту, які містять електронний підпис відповідача.

Позивач довів виконання свого зобов`язання з видачі кредиту ОСОБА_1 інформацією Товариства з обмеженою відповідальністю ПрофітГід, відповідно до якої в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер транзакції 42778-00637-27464, дата/час здійснення переказу коштів - 2024-10-01 13:54:24, сума переказу 22000 гривень, номер платіжної картки НОМЕР_1 , призначення платежу - перерахування коштiв ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , згідно до кредитного договору № 480532-КС-003 від 01.10.2024.

Відповідно до п.п. 3.2.6. п. 3.2. розділу 3 у разі прийняття позитивного рішення кредитодавцем на надання кредиту, позичальник зазначає реквізити електронного платіжного засобу позичальника, з використанням якого він бажає отримати на рахунок кредит. Для зручності позичальника після введення реквізитів електронного платіжного засобу номер електронного платіжного засобу зберігається в особистому кабінеті позичальника у форматі * НОМЕР_3 . У розділі 12 реквізити та підписи сторін вказано номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 .

Доказів, що такий картковий рахунок їй не належить, відповідач суду не надала.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 480532-КС-003 від 01 жовтня 2024 року, станом на 23 червня 2025 року заборгованість складає 57 433 гривні 32 копійки, в тому числі: 16 616 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 27 334 гривні 52 копійки - заборгованість за відсотками, 3 190 гривень заборгованість за комісією, 10 292 гривень 80 копійок - заборгованість по штрафам.

Відповідач доказів, які б підтверджували погашення боргу, не надала.

Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 ЗУ "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Частиною 2 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування" визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до п.п. 5.3.11.1. п.п. 5.3.11. п. 5.3. розділу 5 кредитодавець має право у разі, якщо будуть мати місце будьякі або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором, вимагати повернення суми кредиту, сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом та комісії (якщо комісія не була сплачена позичальником раніше), в повному обсязі, у разі затримання сплати частини боргу за кредитом та/або процентів та/або комісії на строк (термін), що перевищує один календарний місяць.

Згідно п.7.1. розділу 7 сторони несуть відповідальність за порушення умов Договору відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування», інших нормативно-правових актів законодавства України та цього Договору.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ " Бізнес позика" щодо стягнення із ОСОБА_1 суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16616 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 27334 гривні 52 копійки, заборгованості за комісією в розмірі 3190 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача 10292 гривень 80 копійок заборгованості по штрафам, суд враховує таке:

Згідно п.п. 5.3.4. п.5.3. розділу 5 кредитодаваць має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії, процентів, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених Договором.

Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IXта набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (зі змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до 05 листопада 2025 року.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що вимога про стягнення із відповідача штрафу у розмірі 10292 гривні 80 копійок задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Бізнес позика " кредитної заборгованості в сумі 47140 гривень 52 копійки.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У позовній заяві представник позивача зазначив, що понесені ним судові витрати складаються лише із суми сплаченого судового збору. Ця обставина доведена відповідним платіжним документом (а.с. 11).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач заявив до суду позовну вимогу з ціною позову 57433 гривні 32 копійки, сплативши 2422 гривні 40 копійок судового збору (а.с. 11). Суд у цьому судовому рішенні прийшов до висновку про задоволення позову в розмірі 47140 гривень 52 копійки, що складає 82,07% від заявленої вимоги, тому і компенсація судових витрат, зокрема, у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору (а.с. 11), підлягає у розмірі 82,07% або в сумі 1988 гривень 06 копійок.

Керуючись: ст.ст. 42 і 61 Конституції України, Кредитним договором № 480532-КС-003 від 01 жовтня 2024 року, ст.ст. 6, 11, 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 612, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 7, 12, 13, 81, 259, 263- 265, 268, 275, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" заборгованість за Кредитним договором № 480532-КС-003 від 01 жовтня 2024 року у розмірі 47140 гривень 52 копійки та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1988 гривень 06 копійок, а всього 49128 (сорок дев?ять тисяч сто двадцять вісім) гривень 58 копійок.

В частині позовних вимог про стягнення штрафу відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", юридична адреса: юридична адреса: 01033, м. Київ, бульвар Л.Українки, будинок 26, офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя:___________