Справа № 301/571/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Бабинець В.Ю., за участі представника позивача адвоката Карабиньош І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_5 , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини входять в тому числі земельні ділянки загальною площею 0,563 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Імстичівської сільської ради, контури 81, 10, 56 (згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042389 від 01.10.2002 року) оригінал якого втрачений.

Заповіт за життя спадкодавець ОСОБА_5 , залишала на ім`я відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які усвідомлюючи значення своїх дій відмовляються від спадщини і не бажають її приймати в частині спадкування вищезазначених земельних ділянок.

ОСОБА_2 , є внуком ОСОБА_5 , що стверджується записом про батька у свідоцтві про його народження та свідоцтві про народження батька і відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем за законом.

Згідно довідки виданої старостою Імстичівського старостинського округу Білківської сільської ради, на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 за адресою її проживання: АДРЕСА_1 , разом з нею ніхто проживав.

Також позивач стверджує, що крім нього, до кола спадкоємців належать також і відповідачі, а саме батько позивача, син спадкодавця, спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внучка спадкодавця, спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які як вищезазначено відмовляються від прийняття спадщини і не бажають її приймати.

Інших осіб, які б претендували на спадкування вищевказаних земельних ділянок немає.

Позивач ОСОБА_2 , стверджує, що на теперішній час, він є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини на вказане спадкове майно.

Приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу позивача Савка І.І. було усно повідомлено про неможливість юридичного оформлення за мною спадкових прав після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , на вказані земельні ділянки у зв`язку з втратою оригінала державного акта на право власності на землю і тому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і запропоновано звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, натомість його представник адвокат Карабиньош І.І. в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив вимоги в такій задоволити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно і належним чином. Натомість, подали до суду заяви, в якихпросили проводити розгляд справи у їх відсутності, зазначили, що позов визнають та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши адвоката Карабиньоша І.І. всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом під час судового засідання було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_5 , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с. 12)

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини входять в тому числі земельні ділянки загальною площею 0,563 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Імстичівської сільської ради, контури 81, 10, 56 (згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042389 від 01.10.2002 року, а.с. 28-29) оригінал якого втрачений.

Також, суд встановив, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя, залишила заповіт на ім`я відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія заповіту, посвідченого секретарем Імстичівської сільскої ради Іршавського району Закарпатської області від 14 лютого 2006 року).

Родинний зв`язок позивача ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_5 , стверджується записом про батька у свідоцтві про його народження (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , а.с. 14) та свідоцтвом про народження батька (свідоцтво серії НОМЕР_3 а.с. 17) і відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем за законом.

Згідно довідки виданої старостою Імстичівського старостинського округу Білківської сільської ради за №7 від 11 лютого 2025 року, на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 за адресою її проживання: АДРЕСА_1 , разом з нею ніхто проживав.(а.с. 27) Також, згідно довідки № 25 від 30.01.2025 року будинок за адресою АДРЕСА_1 було знесено.

Згідно довідки від 27.06.2025 року спадкодавець, ОСОБА_5 фактично проживала за адресою АДРЕСА_2 разом із позивачем ОСОБА_2 (онуком спадкодавця)

Отже, судом встановлено, що до кола спадкоємців належать відповідачі, а саме батько позивача, син спадкодавця, спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внучка спадкодавця, спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які відмовляються від прийняття спадщини і не бажають її приймати, що стверджується їхньою письмовою заявою про визнання позову. Також, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №79118195 від 12 листопада 2024 року, інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину в спадковому реєстрі відсутня. (а.с. 30)

Отже, інших осіб, які б претендували на спадкування вищевказаних земельних ділянок судом встановлено не було. Позивач ОСОБА_2 , що на теперішній час, є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини на вказане спадкове майно.

Також, як було встановлено згідно письмової відмови, приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу від 03.07.2025 №117/01-16, позивача ОСОБА_2 було повідомлено про неможливість юридичного оформлення за ним спадкових прав після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 75)

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, суд бере до уваги те, що відповідачами позов було визнано, жодних заперечень до суду, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивача надано не було.

Зважаючи на те, що надані позивачем докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), в порядку спадкування за законом право власності земельні ділянки загальною площею 0,563 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Імстичівської сільської ради, контури 81, 10, 56 (згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042389 від 01.10.2002 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.08.2025

Суддя: І. А. Даруда