Справа № 439/2454/24
Провадження № 2/439/664/24
30 липня 2025 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі
головуючого судді Рахімової О.В.,
при секретарі Скорик І.Б.,
розглянувши в місті Броди у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Галич Юлії Олександрівни до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини,
представник позивача ОСОБА_1 , адвоката Галич Ю. О. звернулася в суд з позовною заявою в якій просить визнати ОСОБА_1 , громадянина Республіки Польща, батьком народженої Нестерович Оксаною п`ятого червня дві тисячі двадцять другого (05.06.2022) у місті Краків Республіки Польща дитини - ОСОБА_4 та внести до актового запису про народження ОСОБА_4 відповідні зміни.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в березні 2020 року позивач, громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 , познайомився в Польщі з громадянкою України ОСОБА_5 , працюючи в одного роботодавця. Після знайомства в позивача з ОСОБА_5 зав`язалися дружні відносини, які з часом переросли у стосунки. Позивачу було відомо, що ОСОБА_5 перебуває в шлюбі з громадянином України - ОСОБА_2 , проте їхні відносини давно погіршилися, в сім`ї відсутнє розуміння, втрачене почуття любові одне до одного. Як зазначала ОСОБА_5 , шлюб між нею та її чоловіком, існував формально та досі не був розірваний заради спільних дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник позивача зазначає, що з часом позивач та третя особа почали жити разом. Після знайомства з позивачем, третя особа ОСОБА_5 , відвідувала Україну лише один разом з позивачем в липні 2020 року, з метою оформлення візи. Жодних стосунків зі своїм чоловіком, ОСОБА_2 , третя особа після знайомства з позивачем не мала. В 2021 році ОСОБА_5 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача з ОСОБА_5 народився син ОСОБА_8 .
Представник позивача акцентує, що оскільки третя особа на час народження ОСОБА_9 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , то відповідно до вимог законодавства Республіки Польща відповідача ОСОБА_2 було записано батьком дитини.
Представник позивача стверджує, що в подальшому, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано. Після укладення шлюбу позивач з третьою особою та спільною дитиною ОСОБА_10 повернулися до Республіки Польща де постійно проживають по теперішній час. Позивач проживає разом з дитиною та її матір`ю, забезпечує її матеріально, бере участь в її розвитку та вихованні. Дитина виховується з усвідомленням того, що її батьком є саме позивач. Дитина ніколи не бачила відповідача і його не знає.
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2024 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалами суду від 19 березня 2025 року та 12 травня 2025 призначалися в цивільній справі судово молекулярні-генетичні експертизи, провадження у справі - зупинено.

Ухвалою суду від 08.07.2025 року провадження у справі поновлено та призначино справу до розгляду в судовому засіданні.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником надіслано на адресу суду клопотання про розгляд справу у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить слухання справи проводити у її відсутності позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 ОСОБА_9 , з якої вбачається, що 22.06.2022 року Малопольським відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Краків вчинено актовий запис про народження за №1261011/00/AU/2022/579505, батьком зазначений ОСОБА_11 , матір`ю ОСОБА_5 .

Частиною 8 ст. 95 ЦПК України встановлено, що іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Україна та Республіка Польща є учасниками Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 5 жовтня 1961 року. Стаття 3 Гаазької Конвенції передбачає, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися , якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації.

Так, 24 травня 1993 року був підписаний Договір між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, який був ратифікований 04 лютого 1994 року і набув чинності 14 серпня 1994 року . Стаття 15 даного Договору передбачає, що документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони.

Дитина ОСОБА_8 є громадянином України, що підтверджується долученою до позовної заяви копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , що виданий 31.07.2023 року, органом 3POL2, дійсний до 31.07.2027 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 13.09.2022 року у справі № 443/483/22. Після розірвання шлюбу у ОСОБА_5 залишилось прізвище « ОСОБА_12 ».

08.06.2023 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, про що Жидачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено 08.06.2023 року відповідний актовий запис №52. Прізвище ОСОБА_5 після укладення шлюбу змінено на прізвище « ОСОБА_13 ».

Відповідно Висновку молекулярно генетичної експертизи № 48308 від 02.07.2025 року, ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Ймовірність того, що будь-який інший чоловік, не брат-близнюк передбачуваного батька ОСОБА_1 , в тому числі ОСОБА_2 , є біологічним батьком дити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складає 0%.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК).

У статті 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

Згідно з ч.1 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 128 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Вирішуючи питання про доведеність факту кровного споріднення між позивачем і дитиною, суд виходить з наступного.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статей 89 і 110 ЦПК України, згідно з якими суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.

Таким чином, з урахуванням встановлених у справах обставин та досліджених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , тому його позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, позивач не просить стягнути судові витрати по справі з відповідача, тому судові витрати по справі слід залишити за позивачем ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264-265,280-283 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 адвоката Галич Юлії Олександрівни до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , громадянина Республіки Польща, батьком народженої Нестерович Оксаною п`ятого червня дві тисячі двадцять другого (05.06.2022) у місті Краків Республіки Польща дитини ОСОБА_4 .

Внести до актового запису про народження ОСОБА_4 , вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Краків Малопольського воєводства Республіки Польща за № 1261011/00/AU/2022/579505 22 червня 2022 року відомості про батька ОСОБА_1 , а саме в розділі «Дані про батьків» внести відомості щодо батька: «Ім`я (імена)» ОСОБА_14 , «Прізвище» - ОСОБА_13 , « ОСОБА_15 (дівоче) прізвище» - ОСОБА_13 , «Дата народження» - ІНФОРМАЦІЯ_6 , «Місце народження» Сломники.

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 , вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Краків Малопольського воєводства Республіки Польща за № 1261011/00/AU/2022/579505 22 червня 2022 року відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини.

Внести до актового запису про народження ОСОБА_4 , вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Краків Малопольського воєводства Республіки Польща за № 1261011/00/AU/2022/579505 22 червня 2022 року зміни до відомостей про дитину, а саме в розділі «Дані про дитину» змінити прізвище дитини, зазначивши замість прізвища « ОСОБА_12 » прізвище « ОСОБА_13 ».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя О.В. Рахімова