Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 червня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Волошина А. М.,

за участю представника позивача - Бородавко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 28.12.2020 ознайомилась з умовами кредитування та підписала Заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг.

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_2 підписала власноруч у відділені банку.

Підписавши заяву, ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між сторонами договір про надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору ОСОБА_2 отримала наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , строком дії до 11/24, тип - «Універсальна»; № НОМЕР_2 , строком дії до 3/24, тип - «Універсальна»; № НОМЕР_3 , строком дії до 04/27, тип «Універсальна»; № НОМЕР_4 , строком дії до 10/27, тип «Універсальна Gold».

У позовній заяві зазначається про те, що остання користувалась кредитними лімітами, повертала використану суму кредитних лімітів та сплачувала відсотки за користування кредитними лімітами, але припинила своєчасно вносити платежі для погашення заборгованості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.12.2023 року.

20.05.2024 року направлено претензію кредитора до Десятої київської державної нотаріальної контори та 03.06.2024 року отримано відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора перенаправлено до приватного нотаріуса Гришко Н.В., за місцем заведення спадкової справи. 16.07.2024 року отримано відповідь, що спадкоємцем позичальника є ОСОБА_1 (відповідач).

07.08.2024 року до спадкоємців Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Представник позивача посилається на те, що станом на 14.12.2023 року виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 57 240 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 успадкував майно після смерті ОСОБА_2 та в межах вартості такого майна повинен нести відповідальність за боргами спадкодавиці, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 57240 грн. 00 коп. за кредитним договором № б/н від 28.12.2020 року та судові витрати у розмірі 3 028,00грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2024 року дана цивільна справа розподілена головуючому судді Войтенко Т.В.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 27.12.2024р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 15.04.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме: від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гришко Н.В. копію спадкової справи, відкритої щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; від Відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування фізичних осіб) Подільської РДА в м. Києві інформацію щодо реєстрації місця проживання померлої особи ОСОБА_2 та інших осіб, зареєстрованих з нею в одному житловому приміщенні станом на день її смерті, а в разі наявності таких - відомості про повні прізвища, імена та по батькові, дати народження, родинні зв`язки.

24.04.2025 року від Подільської РДА в м. Києві надійшов лист на виконання ухвали, в якому зазначено, що ОСОБА_2 згідно даних інформаційної системи «Реєстр Територіальної громади м. Києва» була зареєстрована в Дніпровському районі м. Києва, відтак дану ухвала направляють за належність до Дніпровської РДА у м. Києві.

30.04.2025 року від Дніпровської РДА у м. Києві на виконання вимог ухвали надійшов лист, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 09.07.2009 року по 18.01.2024 року та знята з реєстрації у зв`язку із смертю.

13.05.2025 на виконання ухвали від 15.04.2025 року приватний нотаріус КМНО Гришко Н.В. надіслала копію спадкової справи №1/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Згідно матеріалів спадкової справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 04.01.2024 року ПН КМНО Гришко Н.В. відкрито спадкову справу за заявою рідного брата померлої - ОСОБА_1 , який є єдиним спадкоємцем.

У судовому засіданні представник позивача просив суд позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач відзив у встановлений строк не подав, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 28.12.2020 року було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 28.12.2020р., відповідач ОСОБА_2 погодилась на такі умови кредитування: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; сума/ліміт кредиту для карток «Універсальна» - 50 000,00грн, для карток «Універсальна Gold» - 75 000,00.; строк кредиту -20 років; процентна ставка - 3,6 % - для карти «Універсальна», 3,5% - для карти «Універсальна Gold»; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; можливі види (форми) забезпечення кредиту - без забезпечення; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту.

Сторони погодили, що розмір мінімального обов`язкового платежу для карти «Універсальна» становить 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. те не більше залишку заборгованості; для карти «Універсальна Gold» - 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості.

У пунктах 2.1.1.2.12 Договору сторони погодили підвищені проценти: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Gold» від суми неповернутого в строк кредиту.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, долучені до матеріалів справи: анкета-заява клієнта - фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунок заборгованості за договором № б/н від 28.12.2020, виписка за договором №б/н за період 28.12.2020 - 01.10.2024, свідчать про укладення кредитного договору та погодження ОСОБА_2 саме таких умов нарахування відсотків.

Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку за період з 28.12.2020р. по 01.10.2024р, ОСОБА_2 користувалась кредитним лімітом та вчиняла операції з використанням карток .

Виписка по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», який підтверджує наявність заборгованості по кредиту та її розмір. Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отримавши кредитні кошти, ОСОБА_2 несвоєчасно та не в повному обсязі вносила платежі на погашення заборгованості, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за тілом кредиту станом на 14.12.2023 у розмірі 57 240 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданої Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серія НОМЕР_5 .

Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд констатує, що на момент смерті ОСОБА_2 існувала заборгованість за кредитом на загальну суму 57 240грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

Як вбачається з матеріалів витребуваної судом спадкової справи, відкритої 04.01.2024 року щодо майна померлої ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем є ОСОБА_1 .

Саме до нього позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка утворилась станом на день смерті.

За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282ЦК України.

Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 14.05.2024 р. АТ КБ «Приватбанк» подав Десятій київській державній нотаріальній конторі Претензію, в якій зазначило, що просить повідомити чи заводилась спадкова справа після померлої, інформацію про звернення із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлої, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника та які вже прийняли спадщину. Крім того, просять повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 66 060,00грн.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно в межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у сплаті йому заборгованості позичальника, у разі його смерті, за рахунок спадкового майна, яке прийняли спадкоємці боржника.

Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали.

Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19, від 09 листопада 2022 року у справі № 295/15702/20.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 успадкував квартиру , яка складається з 1-ї кімнати, загальною площею 40кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Seat», моделі «Ibiza», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 .

Очевидно, що їх вартість більше від суми заборгованості за кредитом, відтак, вимоги ст. 1282 ЦК України щодо співвідношення суми боргу та вартості успадкованого майна дотримано.

Відтак, вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.12.2020 року, укладеним з ОСОБА_2 , у розмірі 57 240,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № BOJ60B461Y від 20.12.2024 року про сплату судового збору у розмірі 3 028,00грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.12.2020 року, укладеним з ОСОБА_2 , у розмірі 57 240,00 грн., та 3028,00 грн. судового збору, а всього стягнути 60 268,00 грн. (шістдесят тисяч двісті шістдесят вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Акціонерне товариство КБ «Приватбанк», , вул. Грушевського, 1-Д, м.Київ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 .

Суддя Т. В. Войтенко