Справа № 157/467/25
Провадження №2/157/316/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

представника позивача адвоката Хвищук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеонференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, подавши позовну заяву, що підписана її представником адвокатом Хвищук Н.В., повноваження якої підтверджуються ордером про надання правничої допомоги серії АС № 1131866 від 13 березня 2025 року, до Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Грудківський старостинський округ, в якому просить визнати незаконною бездіяльність Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Грудківський старостинський округ щодо не приведення у відповідність записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 01 жовтня 1991 року, виданій на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати вчинити дії шляхом приведення у відповідність записів у зазначеній трудовій книжці, внести виправлення в записі №1, а саме в графі 4 зазначити «Розпорядження № 10 від 31.09.1991 р.», та в записі №2 в графі 4 зазначити: «Розпорядження №5 від 17.03.1994 р.». В обґрунтування вимог зазначає, що ОСОБА_1 у період з 01.10.1991 по 13.03.1994 працювала в Осівцівській сільській раді на посаді помічника бухгалтера, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.10.1991 року. Згідно із записом у трудовій книжці №1 (сторінка 3) 01 жовтня 1991 року ОСОБА_1 було прийнято тимчасово па посаду помічника бухгалтера Осівцівської сільської ради по 17 березня 1994 року на підставі Розпорядження №24 від 01.10.1991. Відповідно до запису №2 (сторінка № 3) 13 березня 1994 року ОСОБА_1 було звільнено з посади помічника бухгалтера Осівцівської сільської ради згідно з поданою заявою на підставі Розпорядження №5 від 17.03.1994. Однак, як вбачається з копій Розпоряджень, дані відомості не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 було прийнято тимчасово на посаду помічника бухгалтера Осівцівської сільської ради на підставі Розпорядження № 10 від 31.09.1991 та звільнено з посади помічника бухгалтера Осівцівської сільської ради на підставі Розпорядження № 9 від 12.03.1994. 03.02.2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Грудківського старостинського округу Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради з проханням привести у відповідність записи у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 01.10.1991, виданій на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести виправлення в записі №1, а саме: в графі 4 зазначити «Розпорядження №10 від 31.09.1991 р.» та в записі №2 в графі 4 зазначити: «Розпорядження №5 від 17.03.1994 р.». Однак, у своїй відповіді №02 від 12.02.2025 Виконавчий комітет Камінь-Каширської міської ради повідомляє про те, що ОСОБА_1 прийнята на посаду помічника бухгалтера сільської ради на період по догляду за дитиною до трьох років, згідно з розпорядженням №10 від 31.09.1991 року голови Осівцівської сільської ради Дем`яника Степана Андрійовича, що записане в Книзі №1 розпоряджень по особовому складу Осівцівської сільської ради (Початок 1991 рік), на сторінці 3, і згідно з розпорядженням №9 від 12.03.1994 року в зв`язку з виходом ОСОБА_4 з декретної відпустки звільнено з роботи ОСОБА_1 - помічника бухгалтера сільської ради, що записано в Книзі №1 розпоряджень по особовому складу Осівцівської сільської ради (Початок 1991 рік), на сторінці 18». Однак, щодо внесення змін до трудової книжки відповідач допустив бездіяльність та проігнорував дану вимогу ОСОБА_1 . Таким чином, вважаючи таку бездіяльність відповідача незаконною та неправомірною, позивачка звернулася до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. Відповідно до рішення Камінь-Каширської міської ради від 18.12.2020 №2/35 «Про утворення старостинських округів Камінь-Каширської міської ради» на території Камінь-Каширської міської ради утворено 16 старостинських округів, в тому числі Грудківський старостинський округ з центром в с. Грудки Камінь-Каширського району, що складається із сіл Грудки, Осівці, Залазько, Ольшани, Камінь-Каширського району, а тому правонаступником Осівцівської сільської ради, в якій працювала позивачка, є Грудківський старостинський округ. У трудовій книжці позивачки відповідачем допущені помилки, а саме: в графі 4 в зазначенні номеру Розпорядження та в записі №2 в графі 4 в зазначенні номеру Розпорядження. Даний факт відповідач підтвердив у своїй відповіді №02 від 12.02.2025, зазначивши, що ОСОБА_1 було прийнято тимчасово на посаду помічника бухгалтера Осівцівської сільської ради на підставі Розпорядження №10 від 31.09.1991 та звільнено з посади помічника бухгалтера Осівцівської сільської ради на підставі Розпорядження №9 від 12.03.1994.

Ухвалою судді від 21 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного з викликом сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 02 липня 2025 року у справі замінено відповідача Виконавчий комітет Камінь-Каширської міської ради Грудківський старостинський округ на Камінь-Каширську міську раду.

У поданій до суду 16 квітня 2025 року заяві представник позивачки - Хвищук Н.В. зазначає, що у пункті 2 прохальної частини позовної заяви допущена технічна описка та зазначено: «зобов`язати відповідача вчинити дії шляхом приведення у відповідність записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 01.10.1991, виданій на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести виправлення в записі №1, а саме: в графі 4 зазначити «Розпорядження №10 від 31.09.1991 р.» та в записі №2 в графі 4 зазначити: «Розпорядження №5 від 17.03.1994 р.». Правильним є зазначити у п. 2 прохальної частини позовної заяви таке: «2. Зобов`язати відповідача вчинити дії шляхом приведення у відповідність записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 01.10.1991, виданій на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести виправлення в записі №1, а саме: в графі 4 зазначити «Розпорядження №10 від 31.09.1991 р.» та в записі №2 в графі 4 зазначити: «Розпорядження №9 від 12.03.1994 р.».

11 липня 2025 року представник відповідача Камінь-Каширської міської ради Пась В.І. подав до суду клопотання, у якому просить закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, та в обґрунтування клопотання зазначає, що Камінь-Каширська міська рада є органом місцевого самоврядування і позивачка у позовній заяві просить вчинити дії зобов`язального характеру, що відносить до юрисдикції адміністративних судів. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України). Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України). Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду (п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України). Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України). Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Виправлення помилок у трудовій книжці, коли відповідачем є суб`єкт владних повноважень, підсудні адміністративним судам. Тобто, якщо потрібно внести виправлення до трудової книжки, і це пов`язано з діями або рішеннями органу державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб, то позов подається до адміністративного суду.

У письмових запереченнях на клопотання представник позивачки Хвищук Н.В. просить у клопотанні представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити і в обгрунтування заперечень зазначає, що позивачка ОСОБА_5 не набула статусу посадової особи органу місцевого самоврядування, а тому помилковими є твердження представника відповідача, і спір, що вник між сторонами, відноситься до цивільної юрисдикції. Набуття статусу посадової особи органу місцевого самоврядування пов`язується із наявністю певних обставин: кандидатура повинна відповідати вимогам, встановленим у Законі Україні «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2494-III; 2) проходження конкурсу на заняття вакантної посади, у разі, якщо проведення такого конкурсу передбачено законом як умова зайняття відповідної посади; 3) складання присяги посадової особи органу місцевого самоврядування; 4) виконання роботи професійно, а не на громадських засадах чи за сумісництвом, тобто служба в органах місцевого самоврядування для неї має бути основною роботою; 5) присвоєння рангу у межах відповідної категорії посад; 6) проходження атестації відповідно до вимог Закону № 2494-III. Зазначені висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 192/1855/17 (провадження № 14-569цс18), а також від 26.03.2019 у справі № 146/885/17-ц. З матеріалів справи вбачається, що згідно із записом у трудовій книжці та розпорядженням позивачка працювала на посаді помічника бухгалтера Осівцівської сільської ради. Однак жодних записів про проходження конкурсу на заняття вакантної посади, складання присяги посадової особи органу місцевого самоврядування; присвоєння рангу у межах відповідної категорії посад або про проходження атестації відповідно до вимог Закону № 2494-III у поданій трудовій книжці не міститься і відповідачем таких доказів до суду подано не було.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Хвищук Н.В. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання відповідача про закриття провадження з підстав, наведених нею у письмових запереченнях.

Представник Камінь-Каширської міської ради Пась В.І. у судове засідання не з`явився, зі змісту поданого клопотання вбачається, що він просить клопотання розглянути у відсутності представника міської ради.

Заслухавши доводи представника позивачки та дослідивши докази у межах вирішення заявленого клопотання, суд дійшов висновку, що підстави для закриття провадження у справі з зазначених представником відповідача обставин відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з правовим висновком, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 146/885/17-ц (провадження № 14-436цс18), критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У цьому Кодексі термін «суб`єкт владних повноважень» вживається у такому значенні: це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивачем в адміністративній справі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Законодавець врегулював питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням), спеціальними законами, до яких, зокрема, відноситься Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-III.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (стаття 2 Закону № 2493-III).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону № 2493-III посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

В абзаці п`ятому частини першої статті 10 Закону № 2493-III зазначено, що прийняття на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до вимог статті 11 Закону № 2493-III громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають присягу.

Посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення присяги. Присяга вважається складеною, якщо після її зачитування громадянин України скріплює присягу своїм підписом. Підписаний текст присяги зберігається за місцем служби. Про складення присяги робиться запис у трудовій книжці із зазначенням дати складення присяги.

Особа, яка відмовилася від складення присяги (за винятком осіб, обраних на посади, зазначені в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), вважається такою, що не вступила на посаду, а рішення про її призначення, обрання чи затвердження вважається таким, що втратило юридичну силу.

Набуття статусу посадової особи органу місцевого самоврядування пов`язується із наявністю певних обставин: 1) кандидатура повинна відповідати вимогам, встановленим у Законі № 2494-III; 2) проходження конкурсу на заняття вакантної посади, у разі, якщо проведення такого конкурсу передбачено законом як умова зайняття відповідної посади; 3) складання присяги посадової особи органу місцевого самоврядування; 4) виконання роботи професійно, а не на громадських засадах чи за сумісництвом, тобто служба в органах місцевого самоврядування для неї має бути основною роботою; 5) присвоєння рангу у межах відповідної категорії посад; 6) проходження атестації відповідно до вимог Закону №2494-III.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка з 01.10.1991 працювала на посаді помічника бухгалтера Осівцівської сільської ради та звільнена з цієї посади у 1994 році.

Відомості про складення позивачкою присяги посадової особи органу місцевого самоврядування, проходження конкурсу на зайняття вакантної посади, присвоєння їй відповідного рангу у матеріалах справи відсутні і представником відповідача доказів про такі обставини не надано.

За таких обставин, правильними є доводи представника позивача, що ОСОБА_1 не набула статусу посадової особи органу місцевого самоврядування і зазначений спір належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до правового висновку, наведено у вищезазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019, спір за позовом особи, звільненої із займаної посади, яка не складала присяги відповідно до Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування» та не набула статусу службовця органів місцевого самоврядування, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 222, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У клопотанні представника відповідача Камінь-Каширської міської ради Пася Віктора Івановича про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Дата складення повного тексту судового рішення 04 серпня 2025 року.

Головуючий: О.В. Антонюк