Справа № 525/535/25
Провадження №2/525/344/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Корж Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

у с т а н о в и в:

13.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у якій просив стягувати з відповідача аліменти на своє утримання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що він є рідним сином відповідача по справі. Після досягнення повноліття, він проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 , не одружений, не працює. З 01.09.2022 він навчаєтьсяу Полтавському національному педагогічному університеті імені В.Г. Короленка на денній формі навчання. Зазначає, що у зв`язку з навчанням, він потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач на даний час матеріальної допомоги йому не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу.

16.05.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 16.06.2025. Надалі розгляд справи було відкладено на 07.08.2025 з поважних причин.

У судове засідання 07.08.2025 усі учасники судового розгляду не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 подав на адресу суду заяву пророзгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити ( а.с. 22).

Відповідач ОСОБА_2 подав на адресу суду заяву, у якій заявлені позовні вимоги визнав повністю, просив проводити розгляд справи без його участі ( а.с. 39).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 ( а.с.26-27).

Оскільки у судове засідання усі учасники судового розгляду не з`явилися, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом установлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками останнього, згідно свідоцтва про народження, є відповідач ОСОБА_2 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.06.2005 (а.с. 8).

Згідно довідки №351 від 06.03.2025 виданої Полтавським національним педагогічним університетом імені В.Г. Короленка, ОСОБА_1 є студентом ІІІ курсу першого (бакалаврського) рівня освіти денної форми навчання комерційної форми фінансування факультету фізичного виховання та спорту Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка ( а.с. 9).

Освітня послуга ОСОБА_1 надається на платній основі, вартість навчання становить 59800 грн., що підтверджується договором №02-31/04-007 від 19.09.2022 про надання платної освітньої послуги між Полтавським національним педагогічним університетом імені В.Г. Короленка та фізичною (юридичною) особою ( а.с. 10, 11-12).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело надходження коштів;

4) інші істотні обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Ураховуючи обставини зазначені вище, суд вважає, що повнолітнійсинвідповідача, якийнавчається на денній формі навчання, навчання здійснюється на платній основі, безумовно потребує допомоги від своїх батьків, оскільки не працює та власних доходів не отримує.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд бере до уваги, також, можливість надання утримання другим з батьків, який має можливість брати участь в утриманні повнолітнього сина, оскільки інше не доведено матеріалами справи.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, керуючись принципами розумності та справедливості, з урахуванням повного визнання відповідачем заявленого позову, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що заявлений розмір позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньогосина, якийпродовжує навчання є обґрунтованим, а заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу ( ст. 201 СК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином стягувати аліменти з відповідача на користь позивача слід з 13.05.2025 дня звернення до суду з позовом.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, у тому числі, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат, з урахуванням того, що позов підлягає до задоволення, відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 206, 259, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України; ст. ст. 199, 200 СК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13.05.2025 на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605 ( шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 12.08.2025.

Суддя Я.В. Прасол