Справа № 309/5378/22
Провадження № 2/309/1014/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Ольга Юріївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, посилаючись на те, що:

-відповідно до свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 19.11.2002, виданого Ізянською сільською радою, їм належала житлова квартира АДРЕСА_1 ;

-у червні 2004 року ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_4 почали проживати разом без реєстрації шлюбу в квартирі позивачів, оскільки в цьому не було потреби. 7 серпня 2004 року місце проживання відповідача ОСОБА_4 було зареєстровано за вищевказаною адресою;

-офіційно шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було зареєстровано 12 липня 2017 року;

-у 2005 році в сім`ї ОСОБА_1 виникли проблеми внаслідок зловживання азартними іграми її сином - ОСОБА_6 . Для уникнення відповідальності перед кредиторами сина та за порадою відповідача ОСОБА_4 18.03.2005 між позивачами та відповідачем було укладено договір куплі-продажу 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 пообіцяв, що після улагодження проблем він зобов`язується повернути майно власникам шляхом укладення відповідного договору;

-хоча договором було встановлено, що сторони підтверджують факт повного розрахунку за продані 3/4 частини квартири, однак фактично розрахунку між сторонами договору не відбулося: покупець ОСОБА_4 не сплатив продавцям обумовлену суму коштів за договором, а вони не передали майно у власність покупця;

-на час укладання договору купівлі-продажу син ОСОБА_7 не проживав разом із сторонами та з ними не спілкувався, тому його частка у спільному майні ними не відчужувалася;

-30 червня 2006 року відповідач змінив реєстрацію свого місця проживання та зареєстрував його за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично залишився проживати разом з ними у спірній квартирі;

-у 2014 році відповідач ОСОБА_4 придбав з прилюдних торгів 1/4 частину спірної квартири АДРЕСА_1 , яка раніш належала ОСОБА_8 , та була передана на прилюдні торги у зв`язку із непогашенням ним заборгованістю. Таким чином відповідач став титульним власником всієї спірної квартири;

-з жовтня 2021 році відносини між сторонами погіршились та 11 червня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано;

-вони вважають, що укладений між ними та ОСОБА_4 договір куплі-продажу був такий, що не спрямований на реальне настання обумовлених цим договором правових наслідків, що, на їхню думку, є підставою для його скасуванню на підставі ст.203, 215, 234 ЦК України,

звернулася до суду з позовом та просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу 3/4 часток житлової квартири АДРЕСА_1 , укладений 18 березня 2005 року між ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу за реєстровим №715.

В судовому засіданні 11 жовтня 2024 року позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 позов та обставини, викладені в ньому, підтримали. Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_11 в судове засідання 13 березня 2025 року не з`явилися. Представник позивачів ОСОБА_11 подала до суду заяву /а.с.47-52,112/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу без її участі та участі позивачів.

В судовому засіданні 11 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_13 позов не визнали. В судове засідання 13 березня 2025 року відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_13 не з`явилися, подали до суду заяви /а.с.53,109-110/, згідно яких просили розглянути справу в їх відсутність та просили відмовити в задоволенні позову. У поданних відзивах /а.с.41-45,57-58/ зазначили, що:

-відповідно до укладеного та посвідченого договору куплі-продажу позивачі відчужили на користь відповідача 3/4 частини спірної квартири, а він у свою чергу сплатив їм оговорену грошову суму, яка на той момент складала 10680грн.. Факт отримання повного розрахунку підтверджується підписанням договору;

-відповідач заперечує будь-які домовленості з позивачами щодо мотивів, причин і наслідків укладення з ними правочину, а також посилається на пропуск строку позовної давності, визначений ст.257 ЦК України.

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Ольга Юріївна в судове засідання не з`явилася, її нотаріальна діяльність була зупинена з 10 листолпада 2022 року у зв`язку з хворобою /а.с.98-99/.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд проводить судове засідання 13 березня 2025 року в відсутність позивачів, представника позивачів, відповідача, представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.203 ЦК України: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України: підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.234 ЦК України: фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено.

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 19.11.2002, виданого Ізянською сільською радою, позивачам та ОСОБА_8 на праві приватної спільної власності належала житлова квартира АДРЕСА_1 /а,с.14-15/.

З червня 2004 року позивачка ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_4 почали проживати разом без реєстрації шлюбу в квартирі позивачів, що не заперечується сторонами в судовому засіданні. 7 серпня 2004 року місце проживання відповідача ОСОБА_4 було зареєстровано за вищевказаною адресою /а.с.24/.

Офіційно шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було зареєстровано 12 липня 2017 року /а.с.16/.

18 березня 2005 року між позивачами: ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 /як Продавцями/ та відповідачем ОСОБА_4 /як Покупцем/ було укладено договір куплі-продажу 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Король О.Ю., зареєстровано в реєстрі за №715 /далі Договір/ /а.с.13,26/.

Згідно п.2.1, 2.2 вищевказаного Договору: продаж ? частини від вказаної цілої житлової квартири за домовленістю сторін вчиняється за 10680 /десять тисяч шістсот вісімдесят/ гривень 00 копійок, які отримані Продавцями від Покупця під час оформлення цього договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продані 3/4 частини квартири /а.с.13/.

22 травня 2014 року відповідач ОСОБА_4 придбав з прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна 1/4 частину спірної квартири АДРЕСА_1 , яка раніш належала ОСОБА_8 . Таким чином відповідач ОСОБА_4 став власником всієї спірної квартири.

11 червня 2022 року шлюб між відповідачем ОСОБА_4 та позивачкою ОСОБА_1 було розірвано /а.с.17/.

Відповідно до ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів, що вони не отримували від відповідача ОСОБА_4 під час оформлення договору купівлі-продажу від 18 березня 2005 року 10680грн.00коп. /як вартість 3/4 частини спірної квартири/, як це зазначено в п.2.1, 2.2 Договору.

Також суд вважає недоведеними ніякими доказами посилання позивачів про те, що відповідач ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання після вирішення проблем із сином позивачки ОСОБА_1 повернути майно /3/4 частини спірної квартири/ шляхом укладення відповідного договору. Дані обставини спростовуються і тим фактом, що майно переписувалось /за поясненнями позивачки ОСОБА_1 / для його збереження від кредиторів, однак частина спірної квартири, яка належала ОСОБА_16 , все одно була відчужена з прилюдних торгів у 2014 році. Крім того, в судовому засіданні позивачами не було надано жодного підтвердження про існування на момент укладення Договору куплі-продажу будь якого документу, який підтверджував би наявність заборгованостей перед третіми особами чи наявність договорів кредиту чи іпотеки щодо вказаної квартири.

Оскаржуваний Договір куплі-продажу, укладений 18.03.2005 /з пояснень позивачки ОСОБА_1 - для уникнення проблем із боргами ОСОБА_7 /, однак позивачі самі зазначають в позові, що на момент укладення такого договору син ОСОБА_7 не проживав разом із сторонами та з ними не спілкувався, тому його частка у спільному майні не відчужувалась.

З матеріалів справи також вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2017 року по 11 червня 2022 року, однак жодних доказів на підтвердження обставин щодо вимог до відповідача про повернення 3/4 частини спірної квартири чи укладення будь якого договору про повернення 3/4 частини спірної квартири з боку позивачів до відповідача суду не надали. Крім того позивачам було відомо, що відповідач викупив і 1/4 частину спірної квартири та на сьогоднішній день є власником цілої квартири.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивачами не надано суду жодних доказів в обґрунтування свого позову, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про накладення арешту та заборону відчуження на спірне майно, а саме житлову квартиру АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України: суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України: у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Суд враховує, що в даному випадку забезпечення позову було застосовано саме за заявою позивачки ОСОБА_1 з метою забезпечення можливого виконання судового рішення. Відтак, оскільки суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову, заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст.12, 13, 81, 158, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.203, 215, 234 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 /місце реєстрації: АДРЕСА_2 /, місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 /, ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 / та ОСОБА_3 /місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4 /, до ОСОБА_4 /місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП: НОМЕР_5 /, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Ольга Юріївна /місце знаходження: АДРЕСА_6 ; РНОКПП: невідомий/, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, - відмовити повністю.

Заходи забезпечення позову арешт на нерухоме майно, а саме: житлову квартиру АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Хустського районного суду від 31 серпня 2023 року, - скасувати.

Повне судове рішення складено 24 березня 2025 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.