Справа № 298/1198/24
Номер провадження 2/298/162/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого - судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

за участі представника позивача - адвоката Бабіч С.А.

представника відповідача - адвоката Моняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі судових засідань, в селищі Великий Березний цивільну справу за позовом поданий представником позивача - адвокатом Бабіч Сергієм Анатолійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якого діє представник Бабіч С.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, шляхом стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності подружжя після незаконного відчуження транспортного засобу придбаного у шлюбі, посилаючись в обґрунтування своїх вимог, з врахуванням уточнення позовних вимог, на наступне.

14.02.2015 року Виконавчий комітет Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрував шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №3.

28.09.2023 року, рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області у справі №298/1551/23, шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвано.

За час перебування у шлюбі, за кошти ОСОБА_1 , сторонами було придбано наступне рухоме майно, а саме: 19.08.2022 року придбано автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який було зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю ТСЦ МВС №2141 від 17.05.2024 року, яка надана на адвокатський запит адвоката Бабіч С.А..

Вказаний автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, відповідач ОСОБА_2 без письмової згоди позивача ОСОБА_1 продала, та використала кошти від продажу автомобілю не в інтересах сім`ї, а розпорядилась ними на власний розсуд.

Так у відповіді ТСЦ МВС №2141 від 17.05.2024 року, зазначено, що 22.08.2023 року транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 було перереєстровано на нового власника на підставі договору укладеному в ТСЦ 2141.

Відповідно до договору купівлі-продажу 2141/2023/4007945 транспортного засобу від 22.08.2023 року, відповідач ОСОБА_2 продала громадянці ОСОБА_3 без згоди ОСОБА_1 автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який був придбаний позивачем під час спільного шлюбу з відповідачем.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006» від 19.12.2024 року, середньоринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, рік випуску 2009, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , V двиг.=1968 см. куб., загальний легковий універсал - В, тип палива - дизель, станом на 17 грудня 2024 року складає - 309 535,00 гривень.

Вищевказане майно є спільним майном подружжя позивача і відповідачки і підлягає поділу у рівних частках.

Таким чином, компенсація вартості частки позивача у вищевказаному спільному майні подружжя, продаж якого здійснила відповідач без письмової згоди позивача, складає половину від вартості проданого автомобілю, а саме: 154 767,00 грн..

Відповідач подала відзив на позовну заяву в якому в задоволенні позову просить відмовити, та зазначає, що 14.02.2015 року Виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено актовий запис № 3. Дійсно вказаний шлюб розірвано Великоберезнянським районним судом Закарпатської області 28.09.2023 року.

Під час шлюбу в них народилась дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 , зареєстровано Виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про що складено актовий запис 05.01.2016 року № 1. Батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 , що відповідає дійсності.

Щодо твердження позивача, що за час перебування у шлюбі, за кошти ОСОБА_6 , сторонами було придбане рухоме майно, а саме автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, то дійсно такий був сторонами придбаний, але не за кошти позивача, як зазначено в позові, а за спільні кошти позивача та відповідачки.

Щодо продажу вказаного майна без письмової згоди позивача та використання коштів від продажу автомобілю не в інтересах сім`ї, а те, що ОСОБА_2 розпорядилась на власний розсуд то це не відповідає дійсності.

Письмова згода при відчуженні одного з подружжя не є обов`язковою, при чому жодних належних та допустимих доказів позивачем на підтвердження того, що він не знав і не міг знати про відчуження автомобіля до суду не надано, вказане є важливою умовою при призначенні компенсації вартості за таке майно. Кошти відповідачка використала в інтересах та на потреби сім`ї, протилежного позивачем не спростовано та не доведено.

Звіт про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006» від 10.06.2024 року згідно якого середньо ринкова вартість автомобіля, який є предметом позову складає - 321 474,00 гривень, то такий не може вважатися належним доказом. Так, оцінюючи автомобіль, експерт визначає його технічний стан, поточний пробіг, враховує інформацію про заміну запчастин, ремонт тощо. На підставі цього далі формується ринкова вартість. Суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, автомобіль до огляду не був наданий, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна за завищеною ціною. У вказаному експертному висновку не містяться відомості, чи був експерт повідомлений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно договору купівлі - продажу 2141/2022/3344974 транспортного засобу від 19.08.2022 року за яким ОСОБА_2 придбала автомобіль ціна якого за домовленістю сторін складала - 94879,07 грн. Згідно договору купівлі - продажу 2141/2023/4007945 від 22.08.2023 року за яким ОСОБА_2 відчужила автомобіль ціна якого за домовленістю сторін складала - також 94879,07 грн.. Про вказане позивачу було відомо.

В даному випадку, навпаки відповідачка дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, адже на її утриманні перебуває їх неповнолітній син.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому зазначив, що ознайомившись із відзивом на позов, вважає його необґрунтованим, та таким, що суперечить реальним обставинам справи та нормам чинного законодавства України виходячи з наступного.

Позивач разом з позовною заявою долучив до позову відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерело нарахованого доходу ОСОБА_1 станом на 13.06.2024 року. У даному документів відображено дохід позивача, за який і було придбано автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, який відповідач ОСОБА_2 без письмової згоди позивача ОСОБА_1 продала та використала кошти від продажу автомобілю не в інтересах сім`ї, а розпорядилась ними на власний розсуд.

Відповідачем не додано до відзиву жодного доказу її фінансової участі у придбані зазначеного автомобілю, як вона зазначає за спільні кошти, а отже дане судження не підтверджено відповідачем належними та допустимими доказами.

Факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї, повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.

Автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, відповідач ОСОБА_2 без письмової згоди позивача ОСОБА_1 продала, та використала кошти від продажу автомобілю не в інтересах сім`ї, а розпорядилась ними на власний розсуд, протилежного відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Відтак позивач відповідно до вимог Закону реалізував своє порушене право, шляхом звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності подружжя, у розмірі 1/2 вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу: VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив такий задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та просила в такому відмовити зважаючи на те, що автомобіль було продано під час шлюбу і позивачу було відомо про його продаж та ціну продажу, а кошти від продажу відповідачка використала в інтересах сім`ї. Вважає, що оскільки позивачем протилежного не доказано, в позові слід відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015 року.

Під час перебування сторін у шлюбі, а саме 19.08.2022 року вони придбали за спільні кошти автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, правовстановлюючі документи на який були оформлені на ім`я відповідачки.

Договором купівлі-продажу 2141/2023/4007945 транспортного засобу від 22.08.2023 року, відповідач ОСОБА_2 продала громадянці ОСОБА_3 автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , за домовленістю сторін правочину ціна транспортного засобу склала 94879,07 грн..

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У договорі купівлі-продажу 2141/2023/4007945 транспортного засобу від 22.08.2023 року, ціна спірного автомобіля була визначена за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний врахувати дійсну його вартість.

Уточнивши позовні вимоги позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надав звіт про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006» від 19.12.2024 року, середньо ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, рік випуску 2009, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , V двиг.=1968 см. куб., загальний легковий універсал - В, тип палива - дизель, станом на 17 грудня 2024 року складає - 309 535,00 гривень.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17 (провадження № 61-5392св19), від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 (провадження № 61-8383св19), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:

- у справі № 755/20923/14-ц: при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна;

- у справі № 127/7029/15-ц: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні;

- у справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт про оцінку майна, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 489 530 грн. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягали врахуванню ними під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши, що сторони придбали автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , під час перебування у зареєстрованому шлюбі і що відповідачка розпорядилася зазначеним спільним майном подружжя на власний розсуд без повідомлення та письмової згоди позивача, вважає, що в такому випадку позивач має право на грошову компенсацію половини вартості спірного транспортного засобу.

При цьому, визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, суд виходить з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з них, визначається виходячи з вартості аналогічних транспортних засобів на час поділу майна.

Факт придбання під час шлюбу транспортного засобу та його відчуження без згоди другого подружжя відповідачкою не заперечується.

При цьому відповідач зазначає, що позивач був обізнаний про продаж автомобіля і його вартість, однак яким чином відповідачка повідомляла позивача про такий, її представник зазначити не може та вказує, що згода не є обов`язковою.

Висловивши свою незгоду щодо вартості відчуженого без згоди іншого подружжя спільного сумісного майна, відповідачка іншої, ніж вказана позивачем, вартості майна не зазначила, доказів такої не подала, клопотання про експертне визначення вартості майна не заявила.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги письмові пояснення сторін спірних правовідносин, встановлено, що зазначений в позовній заяві автомобіль було придбано у період зареєстрованого шлюбу з позивачем, мав статус спільного майна подружжя, відповідачкою відчужений на користь іншої особи без узгодження та згоди позивача.

Оспорюваний правочин щодо відчуження вказаного автомобіля виходить за межі дрібних побутових правочинів, тому такий правочин потребував згоди позивача як другого із співвласників, та неотримання згоди іншого з подружжя при відчуженні такого майна є порушенням вимог статей 60, 61, 63 СК України, суперечить принципу рівності як майнових прав подружжя, так і рівності прав співвласників, власність яких є спільною сумісною без визначення часток.

Оскільки майно відчужено без згоди позивача як його співвласника, то він бажає отримати компенсацію половини його вартості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи відповідачки щодо того, що кошти від продажу автомобіля були витрачені в інтересах сім`ї.

Із долученої копії рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28.09.2023, фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припиненні з серпня 2022 року, що відповідачка при розгляді справи про розірвання шлюбу визнала.

Крім того, відповідачка як на доводи використання отриманих коштів від продажу спірного автомобіля в інтересах сім`ї посилається на те, що вона самостійно утримує спільного сина. Тобто відповідачка сама зазначає, що позивач та відповідачка не вели спільного господарства, а кошти витрачені на неї та дитину.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, ст.51 Конституції України, ст.57,60,61,65,68,69,70 Сімейного Кодексу України, ст.369 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , компенсацію (однієї другої) частини вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 , як спільної сумісної власності подружжя у розмірі 154 767,00 (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот шістдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 1547 (одна тисяча п`ятсот сорок сім) гривень 77 копійок.

Повний текст судового рішення складено 28 липня 2025.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для поштової кореспонденції 69106 м. Запоріжжя, а/с 847 (паспорт: НОМЕР_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 ;

Представник позивача - адвокат Бабіч Сергій Анатолійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001252 від 27.02.2017 року, адреса: 69106, м. Запоріжжя, а/с 847, (РНОКПП);

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 (паспорт серії НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ).

Представник позивача - адвокат: Моняк Олеся Василівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/2425 від 26.12.2019 року, адреса: АДРЕСА_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_7 , тел. НОМЕР_10 ;

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий Тарасевич П.П.