Справа № 685/507/25
Провадження № 2/685/295/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Медун В.Р.,

представниці відповідача ОСОБА_1 адвоката Сікорської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ІКЮО в ; місцезнаходження: вулиця Загородня, будинок 15, офіс 118/2 місто Київ, 03150) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Теофіпольського районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 82 998,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано укладенням відповідачем як позичальником, проте невиконанням обов`язку з повернення позичених грошових коштів за двома кредитними договорами, а саме: договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». Права вимоги кредиторів за зазначеними вище договорами у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів, як стверджує позивач, було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») за договорами факторингу відповідно від 24.05.2024 (щодо права вимоги ТОВ «Лінеура Україна» за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023), від 27.05.2024 (щодо права вимоги ТОВ «Авентус Україна» за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023), у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача сукупно 82 998,00 грн, у тому числі: за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023 в розмірі 32 800,00 грн (з них 4000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 19 520,00 грн заборгованості за процентами, нарахованої первісним кредитором, 9280,00 грн заборгованості за процентами, нарахованої позивачем); за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023 в розмірі 50 198,00 грн (з них 10 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 18 308,00 грн заборгованості за процентами, нарахованої первісним кредитором, 21 890,00 грн заборгованості за процентами, нарахованої позивачем), а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Крім цього, представник позивача Столітній М.М. подав до суду клопотання про витребування доказів та просив витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» такі відомості: підтвердження факту належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжної картки № НОМЕР_2 , підтвердження факту зарахування коштів 19.09.2023 на зазначену платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», у сумі 10 000,00 грн, за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» (ІКЮО в ) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ФК «Контрактовий дім», а також підтвердження факту зарахування коштів 23.09.2023 на зазначену платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», у сумі 4000,00 грн, за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» (ІКЮО в ) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні платіжні рішення».

Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06.06.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 11:00 год 03.07.2025, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи.

16.06.2025 представниця відповідача ОСОБА_2 подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

20.06.2025 представниця відповідача ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позовних вимог, мотивуючи заперечення тим, що позивачем не подано належних та допустимих доказів переходу до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права вимоги до відповідача, не подано доказів надання кредитором грошових коштів, а також факту отримання відповідачем зазначених грошових коштів.

У відзиві звернуто увагу на відсутність доказів уповноваження ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Контрактовий дім» на переказ коштів в межах кредитних договорів, оскільки у довідках про перерахування коштів зазначеними установами відсутні дані про отримувача, номер картки, договір, за яким здійснюється перерахування.

Крім цього, представниця відповідача зазначає, що нарахування процентів за користування кредитом за обома кредитними договорами здійснено з порушенням вимог Закону України «Про споживче кредитування», без урахування змін, які набрали чинності 24.12.2023, а також заперечує проти заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх не співмірністю зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову.

Відтак, представниця просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

25.06.2025 представник позивача ОСОБА_3 подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що укладення кредитних договорів між первісними кредиторами та позичальником ОСОБА_1 здійснювалося за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи через електронний кабінет відповідача, доступ до якого має лише відповідач. Крім цього, у відповіді на відзив наведено детальний розрахунок заборгованості за обома кредитними договорами та звернуто увагу суду на те, що кредитні договори були укладені між первісними кредиторами та відповідачем до набрання чинності відповідних змін до Закону України «Про споживче кредитування», строк дії договорів не продовжувався після набрання чинності цим Законом, відтак, зміни, внесені до Закону України «Про споживче кредитування» не мають зворотної дії на спірні правовідносини. Представник позивача зазначає, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену при укладенні кредитного договору.

25.06.2025 представниця відповідача Сікорська І.С. подала до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 01.07.2025 зазначене клопотання задоволено.

У судове засідання 03.07.2025 представник позивача не з`явився.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представниця відповідача зазначила, що заперечує проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві, а також заперечує проти заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, оскільки ця сума є завищеною та не відповідає складності справи та обсягу виконаної роботи, проти задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів не заперечила.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03.07.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» відповідні відомості, у судовому засіданні оголошено перерву до 12:00 год 23.07.2025.

У зв`язку з відпусткою головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В. судове засідання відкладено на 05.08.2025.

29.07.2025 засобами поштового зв`язку від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані судом відомості щодо зарахування на карту, належну відповідачу, у дати, зазначені у позовній заяві, 19.09.2023 та 23.09.2023, грошових коштів у сумі 10 000 грн та 4 000 грн.

У судовому засіданні 05.08.2025 представниця відповідача повідомила, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві, оскільки він не отримував на свій рахунок грошових коштів за зазначеними кредитними договорами, а також просила оголосити перерву в судовому засідання для надання представниці відповідача можливості подати відповідні докази. У судовому засіданні оголошено перерву до 12:00 год 12.08.2025.

У судовому засіданні 12.08.2025 представниця відповідача Сікорська І.С. просила відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві, доказів щодо джерел походження грошових коштів, зарахованих на карту, належну відповідачу, 19.09.2023 та 23.09.2023, не подала.

Представник позивача в судове засідання 12.08.2025 не з`явився.

Із урахуванням позиції представниці відповідача, а також поданого клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, на підставі положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 12.08.2025 незалежно від явки представника позивача за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів, оскільки неявка сторін спору не перешкоджає його вирішенню по суті, перейти до стадії ухвалення рішення, визначивши дату та час проголошення рішення суду о 08:15 13.08.2025.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договорів кредиту та договорів факторингу.

При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи, виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованості за договором № 4003024 від 23.09.2023 в розмірі 32 800,00 грн, з них 4000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 19 520,00 грн заборгованості за процентами, нарахованої первісним кредитором, 9280,00 грн заборгованості за процентами, нарахованої позивачем.

23.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 38-47).

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що перед укладенням цього Договору йому було в чіткій та зрозумілій формі надано інформацію, зазначену в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг», та розміщену на вебсайті, за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також те, що відповідач ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», актуальна на дату укладення договору редакція яких розміщена на вебсайті товариства, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п. 9.9 договору № 4003024).

Пунктом 1.1 договору № 4003024 визначено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС товариства.

Згідно з п. 1.2 договору № 4003024 товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит: сума кредиту (загальний розмір) складає 4000,00 грн; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору, знижена процентна ставка становить 0,01% в день (п. 1.3, 1.4 договору № 4003024).

Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 . Дати надання кредиту: 23.09.2023 або 24.09.2023 (п. 2.1, 2.2 договору № 4003024).

Зі змісту договору вбачається, що такий договір підписано 23.09.2023 електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора Х591 (п. 10 договору № 4003024).

Отже, підписанням Договору відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 09.05.2023, а також засвідчив, що повідомлений кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови договору, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250711/46165-БТ від 17.07.2025, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в банку емітовано карту № НОМЕР_4 , на яку 23.09.2023 здійснено переказ коштів у сумі 4000,00 грн (а.с. 244).

Окрім цього, як вбачається із листа сервісу онлайн платежів iPay за вих. № 2036-3105 від 31.05.2025, відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23.09.2023 о 16:08:07 на суму 4000,00 грн, номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 288134433, призначення платежу: зарахування 4000 грн на карту НОМЕР_2 (а.с. 91).

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності доказів перерахунку первісним кредитором грошових коштів за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023, а також факту отримання відповідачем зазначених грошових коштів, оскільки сукупністю доказів підтверджено, що первісний кредитор ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язання перед ОСОБА_1 , взяті на себе за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023, виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 4000,00 грн було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача.

При цьому, лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення», адресований ТОВ «Лінеура Україна» зі звітом про переказ коштів на виконання укладеного між ними договору (а.с. 91) є достатнім підтвердженням наявності домовленості між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна» про переказ коштів в межах договору № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023, що також спростовує доводи відповідача щодо переказу коштів неуповноваженою особою.

Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладанням цього договору йому було в чіткій та зрозумілій формі надано інформацію щодо умов кредитування. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що отримавши грошові кошти у позику в сумі 4000 грн, відповідач повернув їх ТОВ «Лінеура Україна» повністю або частково.

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх обов`язків, взятих на себе за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023, право вимоги за зазначеним договором до позичальника як боржника передано від ТОВ «Лінеура Україна» до позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (правонаступника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») на підставі договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 (а.с. 152-156).

Відповідно до договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», діючи як фактор, з однієї сторони та ТОВ «Лінеура Україна», як клієнт, з іншої сторони, уклали договір факторингу, відповідно до пункту 1.1. за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

За умовами п. 1.2 договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, - підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному виді за формою, наведеною в додатку №5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді (додаток №6).

Ціна продажу за договором становить 1 709 315,92 грн (п. 3.1. договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024).

Договір факторингу набуває чинності з моменту його укладення сторонами та діє протягом 12 (дванадцяти) календарних місяців з дня його укладення (п. 9.2 договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024).

Грошові кошти від ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ТОВ «Лінеура Україна» перераховано в якості оплати за договором факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 в сумі 243 000,00 грн 30.05.2024, 350 000,00 грн 30.05.2024, 350 000,00 грн 30.05.2024, 300 000,00 грн 31.05.2024, 300 000,00 грн 31.05.2024, 166 315,92 грн 31.05.2024 (а.с. 100-101), на загальну суму 1 709 315,92 грн, як визначено п. 3.1 договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024.

У матеріалах справи наявні відомості про приймання-передачу реєстру прав вимог за договором факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (а.с. 157), а також витяг з додатку до договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 із зазначенням персональних даних ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором, номера договору кредиту, суми заборгованості (а.с. 61).

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності належних та допустимих доказів переходу до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права вимоги до відповідача за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023.

У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. У матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази виконання відповідачем обов`язку з повернення позичених грошових коштів первинному кредитору або фактору, відтак, виходячи із розподілу обов`язку доказування, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає обов`язок позичальника повернути позичені грошові кошти невиконаним.

Як вбачається з матеріалів справи, договір № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , було укладено строком на 360 днів, за умовами договору відповідач отримав позику в розмірі 4000,00 грн.

Сторони погодили, що стандартна процентна ставка (фіксована) за кожен день користування позикою становить 2% (пп. 1.4.1 договору), знижена процентна ставка становить 0,01% (пп. 1.4.2 договору), та що орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом становить 32 800,00 грн (пп. 1.6.1 договору).

Відповідно до пп. 1.4.2 договору, якщо клієнт до 23.10.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.

При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Згідно з долученим позивачем розрахунком заборгованості від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023 за період з 23.09.2023 по 24.05.2024, станом на 24.05.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становила 23 520,00 грн, з яких: 4000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту); 19 520,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 52-56).

Як вбачається з долученого позивачем розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023 за період з 25.05.2024 по 17.09.2024, станом на 17.09.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за нарахованими процентами становить 9280,00 грн (а.с. 57-58).

Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, з урахуванням положень п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 3.1. договору № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023, застосовуючи до договору фіксовану процентну ставку 2 % від суми кредиту за день користування кредитом протягом 360 днів строку кредитування. У результаті перерахунку нарахованих позивачем процентів за формулою: сума процентів = (4000 (грн) / 100 х 2 х 360 (днів) = 28 800,00 (грн), суд дійшов висновку, що позивач просить суд стягнути проценти за період користування кредитом у розмірі, передбаченому умовами договору.

Відповідач не спростував правильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за процентами.

Враховуючи викладене, розмір заборгованості за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» становить 32 800,00 грн, з яких: 4000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту); 28 800,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог до відповідача, які виникли на підставі договору № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованості за договором № 7085413 від 19.09.2023 в розмірі 50 198,00 грн, з них 10 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 18 308,00 грн заборгованості за процентами, нарахованої первісним кредитором, 21 890,00 грн заборгованості за процентами, нарахованої позивачем.

Суд встановив, що 19.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 7085413 про надання споживчого кредиту, який було підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора «А7060», який був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Як вбачається із п. 1.3 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 грн, тип кредиту кредит, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Відповідно до положень п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2 договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов, зокрема якщо споживач до 19.10.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 Договору).

Як вбачається із п. 2.1, 2.5 договору, сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 . Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п. 9.2 договору).

Згідно з п. 9.8 договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, зокрема що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Договір був підписаний електронним підписом відповідача 19.09.2023 о 17:59:44 год. одноразовим ідентифікатором «А7060» (п. 10 договору).

Як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250711/46165-БТ від 17.07.2025, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в банку емітовано карту № НОМЕР_4 , на яку 19.09.2023 здійснено переказ коштів у сумі 10 000,00 грн (а.с. 244).

Крім цього, факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів у позику від ТОВ «Авентус Україна» за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023 підтверджено копією повідомлення від ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 7/4984 від 29.05.2024 про успішність фінансових операцій за договором із ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020, відповідно до якого 19.09.2023 о 18:00 год згідно транзакції № (замовлення № 39137698) на платіжну картку № НОМЕР_2 (вказану в п. 2.1. договору № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023) перераховано грошові кошти в сумі 10 000 грн. (а.с. 143).

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності доказів перерахунку первісним кредитором грошових коштів за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023, а також факту отримання відповідачем зазначених грошових коштів, оскільки сукупністю доказів підтверджено, що первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання перед ОСОБА_1 , взяті на себе за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023, виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 10 000,00 грн було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача.

При цьому, повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», адресоване ТОВ «Авентус Україна» зі звітом про переказ коштів на виконання укладеного між ними договору (а.с. 143) є достатнім підтвердженням наявності домовленості між ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та ТОВ «Авентус Україна» про переказ коштів в межах договору № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023, що також спростовує доводи відповідача щодо переказу коштів неуповноваженою особою.

Право вимоги кредитора за зазначеним вище договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023 у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів передано ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 (а.с. 158-162), відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») як фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Авентус Україна» за плату, а ТОВ «Авентус Україна» як клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «Авентус Україна» до фактора ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 6). Наступне відступлення фактором права грошової вимоги за цим договором до третіх осіб допускається (п. 1.5. договору). Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акта прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2 до договору) (п. 1.7. договору); права вимоги, що передаються фактору, є дійсними (п. 2.2.1 договору факторингу).

Договір факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 набуває чинності з моменту його укладення сторонами та діє протягом 12 (дванадцяти) календарних місяців з дня його укладення (п. 9.12 договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024).

Грошові кошти від ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ТОВ «Авентус Україна» перераховано в якості оплати за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 в сумі 19 100,00 грн 31.05.2024, 933 424,99 грн 31.05.2024, 3 115 200,00 грн 04.06.2024, на загальну суму 4 067 724,99 грн, як визначено п. 3.3 договору факторингу (а.с. 102-103).

У матеріалах справи наявні відомості про приймання-передачу реєстру прав вимог за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (а.с. 167, зворот-168), а також витяг з додатку до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 із зазначенням персональних даних ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором, номера договору кредиту, суми заборгованості (а.с. 61).

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності належних та допустимих доказів переходу до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права вимоги до відповідача за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023.

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем його обов`язку з повернення позичених грошових коштів в сумі 10 000,00 грн первісному кредитору або фактору, тому, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає відповідний обов`язок позичальника повернути грошові кошти кредитору чи фактору невиконаним.

Перевіряючи правильність розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 50 198,00 грн, враховуючи положення пунктів 1.3., 1.4., 1.5. договору № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023, а саме: застосувавши до договору процентну ставку у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом 360 днів строку кредитування з 19.09.2023 по 13.09.2024, суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування позикою = 10 000/100х1,99х360 = 71 640,00 грн, та виявив, що сума заборгованості за нарахованими процентами, яку просить стягнути позивач є меншою, ніж передбачено умовами договору № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023.

Як вбачається з розрахунку заборгованості від первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023за період з 19.09.2023 по 26.05.2024, станом на 26.05.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становила 28 308,00 грн, з яких: 10 000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту); 18 308,00 грн (10 000/100х1,99х92 = 18 308,00 грн) становить заборгованість за нарахованими процентами, які нараховувалися протягом 92 днів строку кредитування, з 19.09.2023 по 20.12.2023 включно (а.с. 77-83).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023 за період з 27.05.2024 по 13.09.2024 (за 110 днів), станом на 13.09.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за нарахованими процентами становить 21 890,00 грн (10 000/100х1,99х110 = 21 890,00 грн) (а.с. 57-58).

Відтак, розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії договору № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023 становить 40 198,00 (18 308,00 + 21 890,00) грн.

Відповідач не спростував правильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за процентами.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог до відповідача, які виникли на підставі договору № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023, в заявленому розмірі.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, який набрав чинності 10.06.2017.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.

У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договорів про споживчий кредит.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України).

Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 82 998 гривень 00 копійок заборгованості за кредитними договорами, у тому числі: за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023 в розмірі 32 800 гривень 00 копійок, з яких: 4000 гривень 00 копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту) та 28 800 гривень 00 копійок становить заборгованість за нарахованими процентами; за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023 в розмірі 50 198 гривень 00 копійок, з яких: 10 000 гривень 00 копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 18 308 гривень 00 копійок становить заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 21 890 гривень 00 копійок становить заборгованість за процентами, нарахованими позивачем.

Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача.

Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії платіжної інструкції № 2860 від 26.05.2025 становить 2422,40 грн, відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, за визначеними у ній правилами, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» («East/West Alliance Limited» v Ukraine), заява № 19336/04, пункт 268).

У рішенні від 18.02.2022 у справі «Чоліч проти Хорватії», заява № 49083/18, ЄСПЛ зазначив, що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі (п.77).

ЄСПЛ наголошував на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).

Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.

Зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат не є обов`язковими для суду, який повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінюючи їх необхідність. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Під час визначення суми відшкодування суд має керуватись критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21); а також з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 № 922/1964/21, а також у постановах Верховного Суду від 20.02.2024 у справі №910/615/14 (№ 910/5042/22), від 26.09.2024 у справі № 910/11903/23.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19 зазначено, що суд не має права з власної ініціативи зменшувати витрати на адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (п. 188 Постанови). Схожі висновки зроблено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.

Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, а під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Відтак, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд з власної ініціативи вправі перевірити, чи є судові витрати, зокрема, обґрунтованими, пропорційними предмету спору з урахуванням ціни позову, пов`язаними із розглядом справи, а також реальними і розумними.

Вирішуючи заявлене клопотання представниці відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, та надаючи оцінку доводам заявника щодо понесених позивачем витрат на послуги адвоката та надані на їх підтвердження докази, суд керується таким.

Як вбачається із долучених до позову письмових доказів, у зв`язку зі зверненням до суду позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн, що підтверджено копією договору №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 169-170), копією заявки № 8701 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 63-64), копією акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 59-60), копією рахунку на оплату №8701-26/05-2025 від 26.05.2025 (а.с. 76).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) обґрунтованість та пропорційність розміру таких витрат предмету спору з урахуванням ціни позову, ступеню складності справи, та зазначає, що справа розглядалася у відсутності сторони позивача, спір є типовим для факторингових кредитних спорів, що має бути враховано при оцінці співмірності витрат на складання позовної заяви; 2) пов`язаність витрат із розглядом справи, та зазначає, що представник позивача адвокат Столітній М.М. не брав участі в судових засіданнях (п. 10 акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 59-60), внаслідок чого заявлену суму до стягненя слід зменшити на 1760 грн, оплата за підготовку декількох позицій на суму 890 грн (п. 4 зазначеного вище акта) є неконкретизованою, здійснення адвокатом заходів, спрямованих на самостійне отримання письмових доказів у справі (п. 6 зазначеного вище акта) не підтверджено документально, тому розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі слід зменшити ще на 1760 грн (разом - на 4410 грн).

У результаті аналізу заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за критеріями обґрунтованості та пропорційності, а також їх пов`язаності із розглядом справи, суд дійшов висновку, що клопотання представниці відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, заява позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 10 590 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Відтак, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 10 590 гривень 00 копійок як достатній і розумний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 41, 55 Конституції України, статтями 15, 16, 205, 207, 525-530, 610, 626, 628, 629, 638, 639, 1054-1056-1, 1077-1086 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13-15, 19 Закону України «Про споживче кредитування», статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 82 998 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок заборгованості за кредитними договорами, у тому числі:

-за договором № 4003024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023 в розмірі 32 800 (тридцять дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, з яких: 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту) та 28 800 (двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок становить заборгованість за нарахованими процентами;

-за договором № 7085413 про надання споживчого кредиту від 19.09.2023 в розмірі 50 198 (п`ятдесят тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок, з яких: 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 18 308 (вісімнадцять тисяч триста вісім) гривень 00 копійок становить заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 21 890 (двадцять одна тисяча вісімсот дев`яносто) гривень 00 копійок становить заборгованість за процентами, нарахованими позивачем.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі у розмірі 10 590 (десять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ІКЮО в ; місцезнаходження: вулиця Загородня, будинок 15, офіс 118/2 місто Київ, 03150).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення суду складено 13.08.2025.

Головуюча суддя Турчин-Кукаріна І.В.