Справа № 152/325/25
Провадження № 22-ц/801/1599/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаровський І. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 рокуСправа № 152/325/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС »,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Войнаровського І. В. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 09 жовтня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), що є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття ОСОБА_1 кредитної лінії № 1284-4158. ,для підписання якого останньому було надано наступний одноразовий ідентифікатор A7083 .Згідно умов цього кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на суму 6500 грн для задоволення особистих потреб, на строк кредитування 300 днів, з базовим періодом* 14 днів; зниженою % ставкою 2,50 % в день; стандартною % ставкою 3,00 % в день. Позивач надав відповідачу кредитні кошти (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) на картковий рахунок вказаний відповідачем, чим свої зобов`язання за договором виконав своєчасно та в повному обсязі. ОСОБА_1 . зобов`язавсЯ належним чином виконаувати умови вказаного договору і погашати заборгованість в порядку і строки зазначені в умовах ,здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. В подальшому, ОСОБА_1 , всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, вищезазначені умови кредитного договору порушив і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит , а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 17 січня 2025 року загальний розмір його заборгованості за кредитним договором складає 63545 грн, із них: прострочена заборгованість за кредитом 6500 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 57045 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вигляді часткового списання йому заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 32045 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 31500 грн. Просило суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину у вигляді простроченої заборгованості за кредитом 6500 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 25000 грн, а разом - 31500 грн.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 травня 2025 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1284-4158 від 09 жовтня 2023 року у розмірі 31500 грн., із них: 6500 грн прострочена заборгованість за кредитом, 25000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 2422,40 судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,посилаючись на незаконність і необґрунтованість вказаного рішення, ухваленого з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, , неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, а у справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подачу апеляційної скарги. Зазначив, що позивач на підтвердження позовних вимог надав суду копію договору про відкриття кредитної лінії, №1284-4158 від 09 жовтня 2023 року, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту. Однак доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку передбаченому ЗУ«Про електронну комерцію», в тому числі, шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефон ОСОБА_1 , вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ,не надав . Зазначення у тексті договору особистих даних ОСОБА_1 не підтверджує підписання ним кредитного договору в електронній формі. Рішення про стягнення кредитної заборгованості винесено без належних доказів надання відповідачу кредитних коштів. Вважає, що позивач не довів заявлених позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять первинних бухгалтерських документів, що підтверджували б переказ кредитних коштів ОСОБА_1 на підставі договору про відкриття кредитної лінії 1284-4158 від 09 жовтня 2023 року. Крім того, заявлена позивачем вимога про стягнення 25000 грн заборгованості за процентами не є співмірною сумі кредиту 6500 грн, що суперечить принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, тому розмір процентів підлягає зменшенню.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 2025 року вищевказаним вимогам закону відповідає.

09 жовтня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1284-4158, за умовами якого відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 6500 грн, з нарахуванням процентів за користування кредитом згідно умов договору і датою повернення кредиту 03 серпня 2024 року, тобто, строком на 300 днів зі сплатою відсотків. З метою отримання кредиту, відповідач ОСОБА_1 вказав номер особистого електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 , свої анкетні та паспортні дані (а.с.11-17) і підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 7083, а також паспорт споживчого кредиту (а.с.27 ).

Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 2.3 договору для мінімізації витрат позичальника за кредитом, кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту 09 жовтня 2023 року; останній календарний день першого базового періоду 22 жовтня 2023 року; сума кредиту - 6500 грн; нараховані проценти за користування кредитом - 2275 грн; разом до сплати - 8775 грн.

Згідно з пунктами 4.1.-4.2. договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 6500 грн. Дата надання /видачі кредиту: 09 жовтня 2023 року. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа.

Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту.

Пунктом 4.3. договору визначено, що плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промоставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

Відповідно до пункту 4.4. договору базовий період складає 18 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору.

Відповідно до пункту 4.10 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою. Стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом ( вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою).

Згідно з пунктом 4.12 договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 30 серпня 2024 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.

За змістом пунктів 4.13.-4.14. договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 1 139 965 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 65000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом.

Відповідно до пункту 5.1. договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у пункті 4.12. цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця.

Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційнотелекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки «підписати». Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Зазначені умови договору позики повністю відповідають вимогам ст. 11, 12 ЗУ«Про електронну комерцію».

Задовольняючи позов , суд виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 , отримавши кредитні кошти від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» умови договору про відкриття кредитної лінії не виконував, заборгованість у визначені умовами договору строки не погашав, чим станом на 17.01.2025 допустив заборгованість у розмірі 63545 грн., що підлягає стягненню на корить позивача і є підставою для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що суд вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом того, що відсотки та комісія за договором значно перевищують тіло кредиту ,а висновок суду про доведеність позовних вимог є безпідставним, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Із прийняттям ЗУ «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, що набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у електронній формі в мережі , спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч.13 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч.3 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано стороною відповідача, договір про відкриття кредитної лінії №1284-4158 від 09 жовтня 2023 року укладений сторонами у спосіб ,визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Абзацом 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як встановлено судом і не спростовано відповідачем ,під час укладення договору про відкриття кредитної лінії №1284-4158 від 09 жовтня 2023 року сторонами було погоджено умови договору щодо розміру та строку кредиту ,сплати передбачених відсотків за користування ним ,з яким погодився ОСОБА_1 шляхом проставлення електронного підпису на договорі одноразовим ідентифікатором.

У розрахунку заборгованості за договором №1284-4158 від 09 жовтня 2023 року, станом на 17.01.2025 року, відображено інформацію стосовно кількості днів користування ОСОБА_1 кредитом за ставкою 2,5%, кількості днів користування за ставкою 3%, загальної кількості днів користування кредитом, основного боргу, залишку відсотків, залишку комісій, залишку штрафів.

Згідно вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 09.10.2023 року по 22.10.2024 року (включно) нарахування процентів відбувалось за промо-ставкою 2.5% що нараховується відповідно до п.10.1. договору, за кожен день користування першого базового періоду, та надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. За період 23.10.2023 року по 03.08.2024 року (включно) було застосовано стандартну процентну ставку 3 %.

Окрім того, з розрахунку заборгованості також вбачається , що після закінчення строку кредитування нарахування процентів позивачем було зупинено, оскільки з 04.08.2024 року проценти не нараховувались.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №1284-4158 від 09 жовтня 2023 року загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 17.01.2025 року складає 63545 гривень,що складається з простроченої заборгованості за кредитом 6500 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 57045 гривень, .Разом із тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і частково списано йому заборгованість за процентами у загальній сумі 32045 грн.

Окрім того, згідно розрахунку заборгованості штраф та комісія відповідачу не нараховувались.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача встановлені у справі фактичні обставини та обгрунтовані висновки суду , викладені у мотивувальній частині рішення , не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками суду щодо правильної їх оцінки .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не розумів дійсних умов договору і позивач з власної ініціативи нав`язав йому несправедливі умови договору, також не заслуговують на увагу .

Згідно із ч.2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

У постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 405/4719/16-ц йдеться про те, що « встановивши, що на час укладення договору про надання споживчого кредиту позичальник був ознайомлений зі змістом договору, про що свідчить його підпис; у подальшому погашав кредитну заборгованість протягом тривалого часу; не звертався до банку щодо роз`яснень положень договору чи надання іншої інформації з приводу виконання зобов`язань і не заявляв про те, що йому незрозумілі умови кредитного договору, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання договору недійсним, відсутності підстав щодо нечесної підприємницької практики чи введення позичальника в оману »

Враховуючи принцип свободи договору, ОСОБА_1 , мав об`єктивну можливість не вступати у кредитні відносини з позивачем. Разом із тим, підписавши договір про надання кредитної лінії одноразовим ідентифікатором , ОСОБА_1 засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, визначених договором, , здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, умови договору про розмір відсотків, комісії за обслуговування кредиту ,не оспорював.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та правильними висновками суду, викладеними у рішенні .

Суд вірно застосував норми матеріального та процесуального права, надав вірну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Вагомих доводів скарги і доказів , що містили б інформацію щодо предмета доказування і спростовували б висновки суду ,впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає встановленим судом обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі ,а тому підлягає залишенню без змін.

Відповідно до п. п. "в" п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. П. Рибчинський