У Х В А Л А

14 серпня 2025 року місто Київ

справа № 760/33654/24

апеляційне провадження № 22-ц/824/15599/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області, поданої представником Кобилянською Дар`єю Миколаївною, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року у справі за заявою Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство "Укргазбанк", товариство з обмеженою відповідальністю "Карраон",

в с т а н о в и в :

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року у задоволенні заяви Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області відмовлено.

12 серпня 2025 року на вказане судове рішення представник Головного управління Державної податкової служби Одеської області - Кобилянська Д.М. подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки не відповідає вимогам статей 354, 356 ЦПК України.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року ухвалене без участі сторін. Дата складання повного тексту судового рішення не зазначена.

Наведені обставини свідчать про те, що останнім днем строку для подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення є 29 січня 2025 року.

Апеляційна скарга подана 12 серпня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, при цьому скаржник не порушує питання про поновлення цього строку.

Положеннями діючого процесуального законодавства не передбачено право суду вирішувати питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження без відповідного клопотання учасника справи.

Ураховуючи наведене, представнику Головного управління Державної податкової служби Одеської області - Кобилянській Д.М.необхідно звернутися до суду апеляційної

інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин поважності його пропуску.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Частина 3 статті 58 ЦПК України передбачає, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 4 статті 58 ЦПК України передбачено, що Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як "самопредставництво" і "представництво". Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва органу державної влади, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками органу державної влади. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такого органу державної влади без додаткового уповноваження.

Утім, додані до апеляційної скарги документи, на підтвердження повноважень Кобилянської Д.М., діяти в інтересах Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області, а саме: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де керівником Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області зазначено Хван Р.М.; довіреність від 4 березня 2024 року, якою Хван Р.М. уповноважує, в порядку передоручення, Кобилянську Д.М. представляти інтереси Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області, не є належними доказами на підтвердження представництва Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області в апеляційному суді.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 липня 2020 року у справі № 9901/39/20, суд констатував, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

У пунктах 18, 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) вказано, що "починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено

саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва".

Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 910/16580/23 (провадження № 12-30гс24) уточнено вказаний висновок та зазначено, що якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до ЄДР, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

Оскільки в матеріалах апеляційної скарги відсутні підтвердження про наявність у Кобилянської Д.М. повноважень на представлення інтересів Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області у порядку самопредставництва відповідно до статті 58 ЦПК України, скаржнику необхідно надати суду апеляційної інстанції належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують повноваження представника на подання/підписання апеляційної скарги від його імені.

Згідно із пунктом 3 частини 4, частини 5 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження юридичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір")

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028 грн.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги становить 1 816 грн 80 коп. (3 028 грн x 0,5 x 150 % х 0,8).

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 816 грн 80 коп.

Судовий збір повинен бути сплачений на розрахунковий рахунок № UA0026010, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н, код класифікації доходів бюджету 22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідної квитанції про сплату судового збору.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Однак, до апеляційної скарги, поданої в електронній формі через систему "Електронний суд", скаржником не додані докази надсилання її копії іншому учаснику справи (ТОВ "Карраон").

Відповідно до вимог частини 2 статі 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статі 185 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держаної податкової служби в Одеській області, подану представником Кобилянською Дар`єю Миколаївною, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі неподання заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин поважності його пропуску у визначений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов