Справа № 129/4032/23
Провадження по справі № 2/129/121/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс», заявленого представником позивача Підлейтечуком Мирославом Миколайовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

22.12.2023 р. до суду заявлено цей позов, у якому представник позивача в прохальній частині позовної заяви в редакції від 21.12.2023 року було заявлено такі позовні вимоги, - стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1110-1138 від 07.11.2022 р. в розмірі 122765,00 (сто двадцять дві тисячі сімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп., з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом - 14 200,00 гривень;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 108 565,00 гривень.

29.05.2025 р. представником позивача до суду подано через систему «Електронний суд» заяву про зменшення позовних вимог, в якій заявлено такі позовні вимоги, - стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1110-1138 від 07.11.2022 р., в розмірі 55386,00 гривень,з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом - 14 200,00 гривень;

-прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 41 186,00 гривень.

Позовні вимоги позивача обґрунтувано тим, що 07.11.2022 року між «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Код і фізичною особою, якою є - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1110-1138. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» - зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Зі змісту зазначеного кредитного договору, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Законом України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A167, для підписання Кредитного договору 1110-1138 від 07.11.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:

- сума кредиту - 14 200,00 грн.;

- строк кредитування - 300 днів;

- базовий період - 17 днів;

- знижена % ставка - 2,50 % в день;

- стандартна % ставка - 3,00 % в день;

- базовий період - проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця.

Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу.

Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі 127/33824/19.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, Кредитодавець додає до позовної заяви документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів. («копію Довідки про перерахування суми кредиту та «копію Довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи»).

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором 1110-1138 від 07.11.2022 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви.

Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».

В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору.

Станом на 23.11.2023 року загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту іпроцентів), становлять 122 765,00 (сто двадцять дві тисячі сімсот шістдесят п`ять грн. 00 коп.) гривень, що складається з:

- прострочена заборгованість за кредитом - 14 200,00 гривень;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 108 565,00 гривень, порядок нарахування зазначеної суми заборгованості відображений в розрахунку сум заборгованості за Кредитним договором, що додано до цієї Позовної заяви.

Таким чином, з боку Відповідача по відношенню до Позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом.

Виходячи із всього вищенаведеного, Позивач вважає, що його позовні вимоги, викладені в цій Позовній заяві, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі (повністю).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів, заявив про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнала частково, а саме у сумі 11934 грн., вважала позов є обгрунтованим в частині стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1110-1138 від 07.11.2022 року у сумі 11934 грн., а в інщій частині позову просила суд відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за договором кредиту, а також письмові пояснення, в яких вказала, що згідно кредитного договору № 110-1138 від 07.11.2022 року № 1110-1138 від 07.11.2022 року наданим позивачем вбачається, що договір був оформлений 07.11.2022р. зі строком повернення 23.11.2022р. на суму 14200.00 грн. нарахованими відсотками 6035,00 грн., разом 20235,00 грн. При цьому, відповідачка підтвердила обставини укладення нею вказаного кредитного договору та отримання кредитних грошових коштів.

В довідці про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів в позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту наданим позивачем міститься інформація, що проценти нараховувались поза терміном кредитування.

Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.Строк дії договору № 1110-1138 від 07.11.2022 року складає 17 днів.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, а відтак нарахування кредитором процентів після цієї дати є безпідставним і за період такого прострочення кредитор має право на стягнення грошової суми відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Вказаний висновок грунтується також на правовій позиції ВП ВС від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16.

Також слід прийняти до уваги, що згідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також відповідачка акцентувала увагу на той факт, що згідно зі статтею 21 Закону України 1734-VIII "Про споживче кредитування".

Стаття 21. Особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит

1. Споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

2. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

3. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

4. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, отриманої споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

5. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

Також згідно статті 1056-1 Цивільного Кодексу України. Проценти за кредитним договором

п.3. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Кредитор ТОВ «Укркредитфінанс нараховував підвищені відсотки за кредитом.

За таких обставин, на думку відповідача ОСОБА_1 на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1110-1138 від 07.11.2022 року зі строком повернення 23.11.2022 р., строк кредиту 17 днів, що включає: тіло кредиту 14200,00 грн. нараховані відсотки 6035,00 грн., разом 20235,00 грн., а з урахуванням вже сплачених ОСОБА_1 по кредиту грошових коштів у сумі 8301 грн., на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1110-1138 від 07.11.2022 року у сумі 11934 грн.

З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, встановив, що 07.11.2022 року між «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Код і фізичною особою, якою є - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1110-1138.

Вказаний кредитиний договір був укладений 07.11.2022р. зі строком повернення 23.11.2022р. на суму 14200,00 грн. нарахованими відсотками 6035,00 грн., разом 20235,00 грн., що підтверджується п.5.3.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 07.11.2022 року (а.с. 19).

На виконання умов вказаного договору ОСОБА_1 07.11.2022р. було надано 14200,00 грн., у подальшому інші кошти позичальнику не надавалися.

При цьому, відповідачка підтвердила обставини укладення нею вказаного кредитного договору та отримання кредитних грошових коштів.

Строк користування кредитними коштами погоджений (конкретизований) сторонами у п.5.3.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 07.11.2022 року (а.с. 19) і становить 17 днів, зі строком повернення 23.11.2022 р., що включає: тіло кредиту 14200,00 грн. нараховані відсотки 6035,00 грн., разом 20235,00 грн., що не заперечується і визнається сторонами у справі.

Відповідачкою ОСОБА_1 частково сплачено по кредиту грошові кошти у сумі 8301 грн. у період із 14.12.2022 року по 23.02.2023 року, що не заперечується і визнається сторонами у справі.

Встановлені у справі обставини підтверджуються такими письмовими доказами: роздруківкою тексту Кредитного договору; правила надання споживчих кредитів; копією листа-довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи; копією довідки про перерахування суми кредиту; розрахунком заборгованості по КД; копією виписки про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»; копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»; скріншотами із сайту кредитовця щодо розрахунків ОСОБА_1 за кредитним договором № 1110-1138 від 07.11.2022 року, які містяться у матеріалах цивільної справи № 129/4032/23 а.с.а.с.8-63).

Зазначені спірні правовідносини регламентуються такими нормами права, які підлягають застосуванню до цих правовідносин:

- ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк;

- ст. 625 ЦК України, за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом;

- ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

- відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

- статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору.

- згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

- згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства.

- відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

- статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

- відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

- згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17 та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 176/3645/14-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши умови електронного Договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 07.11.2022 року (кредитного договору) встановлено, що вказаний кредитиний договір був оформлений 07.11.2022р. зі строком повернення 23.11.2022р. на суму 14200,00 грн. нарахованими відсотками 6035,00 грн., разом 20235,00 грн., що підтверджується п.5.3.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 07.11.2022 року (а.с. 19).

При цьому, відповідачка підтвердила обставини укладення нею вказаного кредитного договору та отримання кредитних грошових коштів.

На виконання умов вказаного договору ОСОБА_1 07.11.2022р. було надано 14200,00 грн., у подальшому інші кошти позичальнику не надавалися.

Строк користування кредитними коштами погоджений (конкретизований) сторонами у п.5.3.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 07.11.2022 року (а.с. 19) і становить 17 днів, зі строком повернення 23.11.2022 р., що включає: тіло кредиту 14200,00 грн. нараховані відсотки 6035,00 грн., разом 20235,00 грн., що не заперечується і визнається сторонами у справі.

Відповідачкою ОСОБА_1 частково сплачено по кредиту грошові кошти у сумі 8301 грн. у період із 14.12.2022 року по 23.02.2023 року, що не заперечується і визнається сторонами у справі.

Таким чином, з із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 1110-1138 від 07.11.2022 р. в сумі 11934 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривень.

Інші пояснення та доводи представника позивача про обґрунтованість та підставність позовних вимог в іншій частині позову, судом під час ухвалення рішення у справі відхиляються, оскільки дані твердження сторони позивача повністю спростовуються викладеними в рішенні суду доводами та наявними у справі і дослідженими судом доказами.

З ухваленням рішення про часткове задоволення вимог позову, яка у відсотковому вимірі складає близько 21,5% від загальної суми всіх заявлених зменшених позовних вимог, з відповідача ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача ТОВ «УКР Кредит Фінанс» понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору при поданні позову у сумі 538 грн. 94 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 1110-1138 від 07.11.2022 р. в сумі 11934 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору при поданні позову у сумі 538 грн. 94 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», юридична адреса: Україна, 01133, місто Київ, Бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, , засоби зв`язку: ел. пошта , тел. .

Відповідач: ОСОБА_1 , , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_2 .

Суддя: