Суддя Сітало А. К.
Справа № 644/4190/24
Провадження № 2/644/490/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря судового засідання Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Геннадій Вікторович про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

03 червня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Кірюшиним А.А. до суду подано позов про стягнення з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь позивача грошових коштів у розмірі 24 360 грн 00 коп, стягнутих за виконавчим написом від 16.06.2021, реєстраційний № 10919, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., який визнано таким, що не підлягає виконанню рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у справі № 644/3883/23. Стягнення витрат сплачених за надання професійної правничої допомоги у сумі 11200,00 грн та судового збору у розмірі 968,96 грн.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

28 червня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0619-3510 від 09.02.2021р., в розмірі 24 350,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8 000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 16 000,00 грн. Також позивач за зустрічним позовом просить стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву з первісним позовом та вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування первісного позову зазначено наступне.

16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу

Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 10919, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 0619-3510 від 09.02.2021 у сумі 24 350,00 грн.

12 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Г.В. відкрито виконавче провадження № 67507707 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса, а також вчинено низку виконавчих дій з примусового виконання. Відповідно до листа приватного виконавця від 09.05.2024 за № 6065, в рамках виконавчого провадження № 67507707 на користь стягувача ТОВ «Укр Кредит

Фінанс» було перераховано грошові кошти в сумі 24 360, 00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.12.2023 у справі №

644/3883/23, яке набрало законної сили 23.01.2024, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою приватного виконавця від 02.11.2023 виконавче провадження №67507707 закрито у зв`язку із виконанням виконавчого документа у повному обсязі.

Представник позивача Прокоф`єва В.Л. посилаючись на вище вказані обставини та на положення статті 1212 ЦК України просить задовольнити позовні вимоги за первісним позовом.

В обґрунтування зустрічного позову зазначено наступне.

09.02.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних

систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Кредитний договір № 0619-3510.

Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:

сума кредиту 8 000,00 грн.; строк кредитування 21 календарний день (з можливістю пролонгації строку кредитування); процентна ставка 2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом; проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення визначеного Договором строку.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши позичальнику кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Позичальник, всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку встановленого в Кредитному договорі.

Відповідач не погоджується з позовними вимогами щодо стягнення з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь позивача за первісним позовом коштів, що були стягнені в рамках виконавчого провадження № 67507707 на погашення заборгованості, що виникла у позивача перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», оскільки вважає, що позивач таким чином намагається уникнути повернення кредиту за Кредитним договором № 0619- 3510 від 09.02.2021р., укладеним між сторонами.

Виходячи із вищенаведеного, кредитодавець вважає, що його позовні вимоги, викладені ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в позовній заяві, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

Також під час розгляду справи представником ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подано клопотання про зменшення витрат понесених ОСОБА_1 на оплату правничої допомоги до 2500,00 грн. Клопотання обґрунтовано тим, що зазначені позивачем витрати не відповідають критерію реальності та розумності їх розміру. Їх розмір є неспівмірним із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання послуг.

В судове засідання позивач, представник позивача, представник відповідача, третя особа будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Від представників сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за відсутності сторін та їх представників. У своїх заявах представники сторін підтримали свої позиції викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 10919, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 0619-3510 від 09.02.2021 у сумі 24 350,00 грн.

12 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Г.В. відкрито виконавче провадження № 67507707 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса, а також вчинено низку виконавчих дій з примусового виконання. Відповідно до листа приватного виконавця від 09.05.2024 за № 6065, в рамках виконавчого провадження № 67507707 на користь стягувача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 24 360, 00 грн, а саме: 07.03.2023 в сумі 980,39 грн.; 02.11.2023 в сумі 23379,61 грн. Перерахування вказаних сум підтверджується також доданою до зустрічного позову Інформацією по кредитному договору №0619-3510 від 09.02.2021.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.12.2023 у справі №

644/3883/23, яке набрало законної сили 23.01.2024, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою приватного виконавця від 02.11.2023 виконавче провадження №67507707 закрито у зв`язку із виконанням виконавчого документа у повному обсязі.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

При цьому, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій ТОВ «Укр Кредит Фінанс» набуло кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим підлягають застосуванню до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна, а саме грошових коштів у сумі 24360, 00 грн.

Зазначене узгоджується з висновками зробленими Верховним Судом у постановах від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18.

Щодо вимог за зустрічним позовом суд зазначає наступне.

09.02.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Кредитний договір № 0619-3510.

Зазначений Кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію".

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A389, для підписання Кредитного договору №0619-3510 від 09.02.2021 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу за зустрічним позовом.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року по справі 127/33824/19.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 8 000,00 грн.; строк кредитування 21 календарний день (з можливістю пролонгації строку кредитування); процентна ставка 2 % від суми кредиту за кожен день користування Кредитом; Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення визначеного Договором строку.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши позичальнику кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надані довідка про перерахування суми кредиту та довідка про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи.

Позичальник, всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку встановленого в Кредитному договорі.

Станом на 14.06.2024 року, відповідно до Інформації за договором № 0619-3510 від 09.02.2021, загальний розмір грошових вимог кредитодавця до позичальника, які виникли на підставі Кредитного договору (без врахування коштів які надійшли в рамках виконавчого провадження), складають грошову суму в розмірі 24 000 грн., що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 8 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 16 000,00 грн.

Проценти розраховувалися з урахуванням положень кредитного договору щодо нарахування процентів згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до зазначеного розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи з дня початку кредитування, тобто з 09.02.2021 по 01.03.2021 (21 календарний день) проценти за користування кредитним коштами нараховувались за фіксованою процентною ставкою, яка складає 2% (два відсотка) до закінчення визначеного Кредитним договором строку, що передбачено п. 4 Кредитного договору.

Крім того, за період з 02.03.2021 року по 19.05.2021 року (включно) нарахування процентів відбувалось у розмірі 2% (два відсотки), що передбачено п.11.1. Кредитного договору.

Згідно з п.11.1 Кредитного договору Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі 2% (два відсотки(-ів)) за кожен день фактичного користування відповідною частиною Суми Кредиту по дату фактичного повернення всієї Суми Кредиту включно. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за користування грошовими коштами згідно даного пункту не може перевищувати 200% від Суми Кредиту.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування зазначених процентів має компенсаційний характер і вони є не мірою відповідальності (неустойкою), а платою за користування чужими грошовими коштами і, отже, стягуються незалежно від вини боржника.

У постанові від 28 березня 2018 року по справі 444/9519/12 Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Права та інтереси позивача за зустрічним позовом у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунку заборгованості вбачається, що він узгоджується з умовами Кредитного договору, є чітким, зрозумілим та в хронологічній послідовності відображає нарахування процентів за користування кредитним коштами, основний борг, нараховані проценти відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, суми платежів.

Крім того, ОСОБА_1 не нараховувалися суми неустойки, про це свідчить відсутність інформації до відображення в колонці «Нараховано штрафів, UAH» розрахунку.

Відповідно до Інформації за кредитним договором наданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс» , заборгованість ОСОБА_1 , станом на 14.06.2024 становить 24 000,00 грн. Разом з цим, як вже зазначалося вище, також відображено надходження коштів стягнутих з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 67507707 у загальному розмірі 24360,00 грн., які надійшли до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 07.03.2023 у сумі 980,39 грн та 02.11.2023 у сумі 23379,61 грн.

Таким чином, з боку Позичальника по відношенню до Кредитодавця має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із всього вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню на суму 24000,00 грн.

Відповідно до п. 12 ст. 265 ЦК України, у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум, суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Оскільки первісний позов підлягає повному задоволенню, а зустрічний позов частковому задоволенню, то суд проводить зустрічне зарахування грошових сум і стягує різницю в розмірі 360,00 грн з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 .

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до приписів ч. 1,ч. 2 , ч.10 ст. 141 ЦПК України , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню 968,96 грн судового збору, сплаченого позивачем за первісним позовом за подання позову.

З відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь позивача за зустрічним позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягають стягненню 2398,18 грн. ( задоволено 99% від заявлених позовних вимог).

Згідно ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Згідно п. 8 ч. 2 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених позивачем за первісним позовом витрат на правничу допомогу, у розмірі 11200,00 грн., позивачем надано: ордер на надання правничої допомоги; договір про надання правової допомоги від 07.05.2024; акт виконаних робіт від 01.06.2024 по договору та копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.06.2024 №64.

Суд дослідивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, докази надані на підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, вважає, що судові витрати в частині стягнення з відповідача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з положень статей 137, 141 ЦПК України, статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Таким чином, суд зобов`язаний з урахуванням обставин і складності справи надати оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу, за результатами чого, надати обґрунтований висновок про наявність/відсутність підстав для відшкодування таких витрат і їх розмір, а не формально (без надання оцінки доказам та аргументам) вказати про відсутність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

З позовної заяви вбачається, що вона подана представником позивача адвокатом Кірюшиним А.А.

В позовній заяві на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи орієнтовно складаються з: 968,96 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 11200,00 грн сплачених за надання правничої допомоги. Понесення позивачем вказаних витрат підтверджено документально.

Суд звертає увагу на те, що представник позивача адвокат Кірюшин А.А. не приймав безпосередню участь в судовому засіданні, справа не є складною.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, через призму критеріїв, встановлених статтями 137 та 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20.

Суд, вирішуючи питання щодо витрат понесених учасником справи на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що додані до клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат документи, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному в позові розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Крім того, заявлені витрати на правову допомогу на загальну суму 11200,00 грн є не співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним. З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, в розмірі 3000,00 грн.

Враховуючи приписи ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між понесеними ним витратами та витратами ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у сумі 1570,78 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», третя - особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Геннадій Вікторович про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задовольнити у повному обсязі, а зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Провести зустрічне зарахування грошових сум і стягнути різницю в сумі 360,00 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, яке знаходиться за адресою: бул. Лесі Українки, 26, оф. 407, м. Київ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), стягнутих за виконавчим написом від 16.06.2021, реєстраційний № 10919, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, яке знаходиться за адресою: бул. Лесі Українки, 26, оф. 407, м. Київ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1570,78 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено - 14.08.2025 року.

Суддя: А. К. Сітало