Справа № 739/843/25
Провадження № 2/739/294/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

представника позивача Ліпкевича І.В.,

представника відповідача Костюченка В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі позивач), діючи через свого представника Сердійчука Я.Я., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором №93275 від 26 грудня 2021 року в розмірі 49 018 грн. 22 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачкою було укладено кредитний договір №93275 відповідно до якого відповідачка отримала від зазначеного товариства кредит у розмірі 22 728 грн. 00 коп. строком на 547 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 210% річних. У подальшому відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у результаті виникла заборгованість у розмірі 49 018 грн. 22 коп., з яких: 19 967 грн. 46 коп. заборгованість за тілом кредиту, 27 050 грн. 76 коп. заборгованість за процентами та 2 000 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями. 28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та позивачем було укладено договір факторингу №28012025, згідно якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. Оскільки відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 49 018 грн. 22 коп., позивач просить стягнути дану заборгованість на свою користь. Також позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 16 000 грн. 00 коп.

Представником відповідачки подано відзив на позов з якого вбачається, що позовні вимоги відповідачка визнає частково у розмірі 13 608 грн. 91 коп. та просить зменшити судові витрати на надання правничої допомоги до 3 000 грн. 00 коп. При цьому зазначає, що відповідачка отримала кредит у розмірі 20 000 грн. 64 коп., при цьому 2 727 грн. 36 коп. на сплату комісії не отримувала. Вказує, що в першу чергу погашенню підлягала сума кредиту та прострочені проценти за користування ним, а в другу черг проценти за користування кредитом. Станом на 16 січня 2022 року відповідачка мала сплатити 2 301 грн. 64 коп. за процентами. При цьому 09 січня 2022 року вона сплатила в рахунок погашення заборгованості 2 200 грн. 00 коп. та 16 січня 2022 року сплатила 14 000 грн. 00 коп. Відповідно станом на 16 січня 2022 року розмір заборгованості за тілом кредиту мав становити 6 102 грн. 08 коп. З урахуванням цього загальна сума процентів, яка мала бути нарахована відповідачці - 7 506 грн. 83 коп., відповідно загальну сума заборгованості становить 13 608 грн. 91 коп.

Представником позивача подано письмові пояснення з яких вбачається, що він підтримує свої позовні вимоги у повному розмірі і просить стягнути вказану в позовній заяві суму заборгованості повністю з підстав, наведених у позові, а також стягнути вказані у позовній заяві судові витрати.

Представник позивача у судове засідання в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що відповідачка дійсно укладала кредитний договір та отримувала кредитні кошти у розмірі 20 000 грн. 64 коп., при цьому кошти на сплату комісії їй не надавали і в цій частині позовні вимоги вважає необґрунтованими. Також вказав, що у січні 2022 року відповідачка погасила більшу частину заборгованості, відповідно на решту тіла кредиту мали бути нараховані проценти згідно його розрахунків, наведених у відзиві на позов, тому загальна сума заборгованості визнається у розмірі 13 608 грн. 91 коп., при цьому інших коштів на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачка не сплачував, водночас нараховані позивачем відсотки за кредитним договором вважав необґрунтованими і такими, що протирічать чинному законодавству.

Заяви та клопотання учасників справи

Представником позивача було подано клопотання про забезпечення участі у розгляді справи в режимі відеоконференції, яке судом задоволено.

Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки і її представника не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 12 травня 2025 року судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачці право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачкою відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки.

Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Заслухавши вступне слово представників позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 26 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачкою було укладено кредитний договір №93275, відповідно до якого вказане товариство зобов`язалося надати відповідачці споживчий кредит у вигляді першого траншу в розмірі 22 728 грн. 00 коп. на картку відповідачки № НОМЕР_1 , з яких 20 000 грн. 64 коп. на картку та 2 727 грн. 36 коп. на погашення заборгованості за комісією за надання першого траншу (а.с. 9-16). Факт укладення даного договору сторонами не оспорюється.

Згідно пункту 2.1 договору проценти за користування першим траншем нараховуються за ставкою 210% річних.

Пунктом 2.6.1 договору передбачено, що кредит надається на 547 днів.

Згідно платіжного доручення №CDR_369830 від 26 грудня 2021 року ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» перерахувало на картку відповідачки за кредитним договором №93275 кредитні кошти у сумі 20 000 грн. 64 коп. (а.с. 31). Факт отримання вказаної суми коштів відповідачкою та її представником не оспорюється.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачці 2 727 грн. 36 коп., які згідно доводів представника позивача були утримані в якості комісії за надання першого траншу.

Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон України №1734-VIII) передбачено, що споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зважаючи на відсутність доказів надання відповідачці в якості кредиту 2 727 грн. 36 коп., суд погоджується з доводами представника відповідачки про те, що остання отримала в якості кредиту саме 20 000 грн. 64 коп., а не 22 728 грн. 00 коп. як зазначено у позовній заяві.

З картки обліку виконання кредитного договору, складеної представником ТОВ «ФК «КРЕДІТПЛЮС» вбачається, щовідповідачка 09 січня 2022 року здійснила погашення заборгованості за кредитним договором на суму 2 200 грн. 00 коп., з яких 230 грн. 91 коп. були спрямовані на погашення тіла кредиту, а 1 969 грн. 09 коп. на погашення процентів за користування кредитом. Також 16 січня 2022 року відповідачка сплатила на погашення кредиту 14 000 грн. 00 коп., з яких 964 грн. 68 коп. були спрямовані на погашення тіла кредиту, а 13 035 грн. 32 коп. на погашення процентів за користування кредитом (а.с. 33-36).

Згідно вказаної картки обліку виконання кредитного договору станом на 26 червня 2023 року у відповідачки за кредитним договором №93275 виникла заборгованість у розмірі 49 018 грн. 22 коп., з яких: 19 967 грн. 46 коп. заборгованість за тілом кредиту та 27 050 грн. 76 коп. заборгованість за процентами (а.с. 36).

28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та позивачембуло укладено договір факторингу №28012025, відповідно до якого та згідно реєстру прав вимоги до позивачаперейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №93275 у розмірі 49 018 грн. 22 коп., з яких: 19 967 грн. 46 коп. заборгованість за тілом кредиту та 27 050 грн. 76 коп. заборгованість за процентами (а.с. 38-54).

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка утворилася у відповідачки за кредитним договором №93275 суд враховує наступне.

Так, частиною першою статті 16 Закону України №1734-VIII передбачено, що споживач має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів. Договором про споживчий кредит може бути передбачено обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа.

Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне коригування зобов`язань споживача у бік їх зменшення та на вимогу споживача надати йому новий графік платежів. Договором про споживчий кредит може встановлюватися порядок дострокового повернення споживчого кредиту з урахуванням положень частини третьої цієї статті.

Згідно статті 19 Закону України №1734-VIII у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Як з`ясовано судом станом на 16 січня 2022 року відповідачка сплатила в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №93275 загалом 16 200 грн. 00 коп.

Згідно розрахунків представника відповідачки, наведених у відзиві на позов, з якими суд погоджується, лише 2 301 грн. 44 коп. з суми коштів, сплачених відповідачкою на погашення заборгованості, мали бути спрямовані на сплату процентів, при цьому сума в розмірі 13 898 грн. 56 коп. мала бути спрямована на погашення тілу кредиту, несплачена частина якої у такому випадку станом на 16 січня 2022 року становила 6 102 грн. 08 коп.

При цьому, оскільки строк дії кредитного договору його сторонами було визначено у 547 днів, тобто у строк до 26 червня 2023 року, то за період з дня, наступного після сплати частини кредиту, а саме з 17 січня 2022 року по 26 червня 2023 року, який становить 525 днів, враховуючи розмір процентів, що мали бути нараховані за цей період 302,05% (210% х 525 / 365 днів) відповідачка мала сплатити проценти за кредитним договором №93275 у розмірі 18 433 грн. 51 коп. (6 102 х 302,05%).

Отже, загальна сума заборгованості відповідачки за кредитним договором №93275 на час закінчення строку його дії повинна становити 24 535 грн. 59 коп. (6 102 грн. 08 коп. + 18 433 грн. 51 коп.)

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідачки за кредитним договором №93275 від 26 грудня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 24 535 грн. 59 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача.

Судові витрати

Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 1 212 грн. 51 коп. (24 535 грн. 59 коп. х 2 422 грн. 40 коп. / 49 018 грн. 22 коп.).

З приводу доводів представника позивача про здійснення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 16 000 грн. 00 коп., суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається, представник позивача у позовній заяві зазначено про здійснення судових витрат у розмірі 16 000 грн. 00 на надання правничої допомоги, на підтвердження чого надано копії договору, на підставі якого така допомога надавалася, прайс-листа, заявки на надання юридичної допомоги №781 від 01 березня 2025 року та витягу з акту про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року

Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б оплату позивачем професійної правничої допомоги на суму 16 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим підстави для стягнення вказаної суми коштів з відповідачки на користь позивача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 83, 141, 247, 258-259, 263-268, 273, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №93275 від 26 грудня 2021 року врозмірі 24 535 (двадцять чотири тисячі п`ятсот тридцять п`ять) гривень 59 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати у розмірі 1 212 (одна тисячі двісті дванадцять гривень) гривень 51 копійка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521.

Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Чепурко