Провадження № 2/470/291/25
Справа № 470/678/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Орлової С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Горною В.І., яка діє на підставі довіреності № 2705/25-11 від 27 травня 2025 року.

У позові зазначено, що ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № 08.11.2024-100001271 було видано кредит у розмірі 15 000 грн строком на 124 дні зі сплатою відсотків і комісії за користування кредитними коштами.

Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, унаслідок чого її заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» станом на дату подання позовної заяви становить 17 325 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 15000 грн; заборгованості по процентам - 2325 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 17325 грн, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Представник позивача Горна В.І. в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, у зв`язку з чим просила суд на підставі ст.142 ЦПК України стягнути з неї 50% судового збору сплаченого позивачем (а.с.68-70).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.

З матеріалів справи убачається що, 08 листопада 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено електронний кредитний договір № 08.11.2024-100001271, який складається з наступних електронних документів : пропозиції про укладення кредитного договору(кредитної лінії) (оферти), розміщеної на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявки сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним кредитних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс- повідомленні на номер телефону вказаний при його ідентифікації на сайті, інформаційного повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору №08.11.2024-100001271 (кредитної лінії) від 08.11.2024 року та паспорту споживчого кредиту ( а.с.29-46).

Зазначений електронний кредитний договір, а саме перелічені вище документи з яких він складається та Інформаційне повідомлення позичальника підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором Е918, який був направлений їй на номер телефону - НОМЕР_1 .

Відповідно до умов електронного кредитного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 15000 грн., строком на 124 днів з дати його надання, зі строком повернення 11 березня 2025 року. За користування кредитом відповідач зобов`язався сплатити проценти, які розраховувались на наступних умовах. Фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку на який надається кредит, виражена у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки:0,97%=(18000/15000)/124х100%. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (залишку кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

Крім цього за умовами укладеного кредитного договору відповідач зобов`язалась сплатити комісію, пов`язану з наданням кредиту у розмірі 9% від суми кредиту, що становить 1350 грн, яка розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів.

За умовами п.п. 14,17 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №08.11.2024 -100001271 відповідач зобов`язалась сплачувати кредит у строки та у розмірі визначені Графіком платежів, а у разі невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання сплатити неустойку у розмірі 187,50 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання.

Згідно п. 3.1. оферти за цим договором кредитодавець зобов`язався надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Пунктом 3.2. оферти встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 4.1 оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-75хх-хххх-5916 (а.с.30). Відповідно до графіку платежу викладеному у пунктах 14 заявки та акцепту кредитного договору відповідач зобов`язалась сплачувати кредит, відсотки та комісію, шляхом внесення щомісячних платежів: а саме 08.12.2024 року та 08.01.2025 року у розмірі 6000 грн кожен, який складається з платежу за відсотками і комісії (4650+1350); 08.02.2025 року 3675 грн, який складається з нарахованих відсотків та комісії (2325+1350) та 01 березня 2025 року сплатити 17325 грн , який складається з нарахованих відсотків та тіла кредиту (2325+15000).

Відповідно до копії квитанції про перерахунок коштів кредитор надав відповідачу кошти 08.11.2024 року в сумі 15000 грн., на карту 51687520*16, призначення платежу видача за договором кредиту №08.11.2024-100001271 ( а.с.21).

Сторонами визнається що відповідач частково виконала умови кредитного договору та у повному обсязі сплатила щомісячні платежі визначенні графіком платежів 08.01.2024 року в сумі 6000 грн, 10.01.2025 року - 6375 грн та 08.02.2025 року 3675 грн.

Відповідно до довідки - розрахунку складеної позивачем заборгованість відповідача на день звернення з відповідним позовом за кредитним договором №08.11.2024-100001271 від 08 листопада 2024 року становить 17325 грн. та складається з 15000 грн заборгованості за кредитом, 2325 грн заборгованості за процентами ( які нараховані з 08 листопада 2024 року по 11 березня 2025 року).

Правовідносини сторін, у вказаній справі, склалися між ними у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.

Правовідносини даного правочину регулюються ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», нормативними актами Національного Банку України та Національної комісії з державного регулювання ринку фінансових послуг.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1,2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на те, що відповідач не виконала у повному обсязі взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, з неї на користь позивача підлягає стягненню нарахована заборгованість за тілом кредиту і відсотками.

Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, з неї на користь позивача підлягає стягнення 50% судового збору сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст.12, 13,200,258, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛ ИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №08.11.2024-100001271 від 08 листопада 2024 року станом на 22 липня 2025 року в загальному розмірі 17325 (сімнадцять тисяч триста двадцять п`ять) грн, з яких 15000 грн - заборгованістю за тілом кредиту, 2325 грн заборгованість за відсотками, на р/р НОМЕР_3 , МФО 305299.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору на р/р НОМЕР_3 , МФО 305299.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" з державного бюджету 50% судового збору в сумі 1211 грн 20 коп сплаченого за платіжною інструкцією №СЦ00027354 від 15 липня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - адреса місцезнаходження : індекс 01032, вул. Саксаганського,133-А м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повне рішення суду складене 18 серпня 2025 року.