ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5698/25 Справа № 204/3725/24 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицькевич Ганни Сергіївни на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2024 року у складі судді Самсонової В.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваської району Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимогою щодо предмету спору: Вугледарська державна нотаріальна контора про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, пред`явленою до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваської району Донецької області, визначивши третьою особою Вугледарську державну нотаріальну контору, на предмет визнання за ним права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи це тим, після смерті його матері, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове нерухоме майно у вигляді зазначеної вище квартири. За життя мати позивача заповіту не складала, позивач є єдиним її спадкоємцем, який своєчасно звернувся до Вугледарської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де заведена за такою заявою позивача спадкова справа №74/2017. 30 серпня 2017 року позивач отримав свідоцтво про спадщину на зазначену квартиру. 02 грудня 2019 року та 11 лютого 2020 року позивач зареєстрував за зазначеною адресою своїх дружину та сина. Однак, при видачі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом та у подальшому при реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори Коржевниковою Л.Я. були допущені технічні помилки в адресі об`єкта нерухомого майна, а саме: замість вірної адреси об`єкта: АДРЕСА_1 , нотаріусом була вказана невірна адреса, а саме: АДРЕСА_2 . З метою виправлення помилки в адресі успадкованої позивачем квартири, нотаріусом були зроблені застереження у свідоцтві про право на спадщину за законом у номері будинку та номері квартири, але не у спосіб, який передбачений Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 № 3253/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 р. за № 1318/18613. При цьому, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні зміни (виправлення) щодо адреси об`єкту нерухомості, внесені не були, що позбавляє позивача належним чином зареєструвати квартиру, яку він успадкував після матері.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваської району Донецької області, третя особа - Вугледарська державна нотаріальна контора про визнання права власності відмовлено з підстав невірно обраного способу захисту позивачем, який є неефективним (а.с.101-103).

Не погодившись з рішення суду першої інстанції, у квітні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Грицькевич Г.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, обґрунтовуючи це тим, що суд першої інстанції не встановив усіх фактичних обставин справи. Невірно внесені відомості про адресу успадкованої ним квартири позбавляє його права на компенсацію для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією російської федерації, що почалась 24 лютого 2022 року. Виправити технічні недоліки, вчинені нотаріусом при видачі свідоцтва про спадщину немає можливості, адже з 02 січня 2023 року, а згодом і з 19 липня 2023 року до особливого розпорядження оголошено простій Вугледарської державної нотаріальної контори, а документи до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та виведені з м. Вугледар не були у зв`язку із активними бойовими діями на території Донецької області. За відомостями Вугледарської МВА Волноваського району Донецької області містяться копії документів, які підтверджують право власності на спірну квартиру лише за померлою матір`ю позивача - ОСОБА_3 . Департамент адміністративних послу та дозвільних процедур ДМР повідомив позивача про те, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Вугледарським державним нотаріусом Волноваського району Донецької області зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 серпня 2017 року. Скановані копії документа в Державному реєстрі речових прав відсутні. Скаржник наголошує, що у нього немає можливості усунути такі розбіжності у документах у позасудовому порядку, а зареєструвати право власності на успадковану квартиру, враховуючи технічні помилки нотаріуса при видачі свідоцтва про спадщину, неможливо, тому він звернувся до суду в порядку ст. 392 ЦК України (а.с. 109-117).

Інші учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися та відзивів на апеляційну скаргу не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзивів на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 19).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 17, 20).

Державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори Коржевниковою Л.Я. 30 серпня 2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого спадкоємець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є в одній цілій частці її син ОСОБА_1 , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири АДРЕСА_3 ), що складається з двох житлових кімнат загальною площею - 45,40 кв.м., в тому числі житловою площею - 28,90 кв.м., що належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу квартири (а.с. 21).

Із технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 вказано, що власник квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 24-26).

Рішенням державного реєстратора №67838237 від 01 червня 2023 року відмовлено у проведення реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що у свідоцтві про право на спадщину виправлення вчиненні із порушенням вимог п. 6.16. Правил ведення нотаріального діловодства затверджених Наказом про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства №3253/5 від 22 грудня 2010 року, а саме випалення технічної помилки (а.с. 27).

В Державному реєстру речових прав на нерухоме майно №333663442 від 26 травня 2023 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що за вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. Проте, зазначений спосіб захисту буде неефективним, оскільки право власності позивача на квартиру ніким не оспорюється чи не визнається або заперечується, підставою позову останній зазначає лише те, що державну реєстрація права власності позивача було проведено на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, в ході виготовлення якого, на його думку, були допущені технічні помилки, тобто потрібно встановити факт відповідності правовстановлюючого документу.

З встановленими обставинами та висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

За ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, серед іншого, видають свідоцтва про право на спадщину. Оформлення спадкових прав з видачею свідоцтва про право на спадщину здійснюють нотаріуси.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №990/150/23 від 22 лютого 2024 року зазначила, що звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи скаржника про те, що з відмовою йому у державній реєстрації його права власності на спірну квартиру, яку він успадкував після матері, на підставі свідоцтва про право на спадщину, що містить виправлення нотаріусом номеру будинку та номеру квартири, він втрачає право на отримання компенсації для відновлення своєї квартири у м. Вугледар, оскільки таке його право не є предметом цього позову, а вже зареєстроване право власності позивача, хоча б і з технічною помилкою нотаріуса, ніхто не оспорює, тому суд першої інстанції правомірно вказав про неефективний спосіб захисту, з чим повністю погоджується і колегія суддів.

З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що скаржник не наводив достатніх мотивів та не надав належних доказів як суду першої інстанції, так і при розгляді його апеляційної скарги, які б свідчили про порушення його права на спадкування після ОСОБА_3 , чи права власності за свідоцтвом про спадщину, що правомірно встановлено судом першої інстанції.

Інші доводи ОСОБА_1 не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вимогами ч.1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицькевич Ганни Сергіївни - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 06 серпня 2025 року.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна