Справа № 296/1826/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Прохорчук Д. В.,

позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника позивача - ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, за участю органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. 19.02.2025 ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_3 (відповідач), в якому просила позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Позов обґрунтовувався тим, що в 2012 році позивач познайомились з відповідачем, разом навчалась в училищі, певний час зустрічались, а потім позивачка завагітніла. Під час спільного проживання сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_5 . Вказується, що відповідач визнає своє батьківство і записав дитину на себе. Стверджується, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу з 2012 по 2013 роки, 05.08.2013 вони посварились і після цього не спілкувалися.

Вказується, що відповідач наразі знаходиться в Республіці Польща, де живе та працює тривалий час. Позивач з донькою проживає в приватному будинку, який відповідає санітарним нормам, для виховання та розвитку дітей створені всі необхідні умови, є місце для відпочинку та приготування уроків, сім`я забезпечена продуктами харчування, меблями, утримує домашнє господарство. Відповідач з донькою не спілкується, допомоги на її утримання не надає.

Вказується, що відповідач за своєю адресою не проживає, мешкає в м.Харків та за кордоном, працівниками правоохоронних органів за зверненнями позивачки отримати офіційне пояснення від відповідача виявилось неможливим, від спілкування в телефонній розмові він відмовився.

3. Посилаючись на те, що відповідач тривалий час ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки, не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, має можливість проявляти батьківську турботу, але не вчинив відповідні дії, позивач вказувала на те, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

4. 24.02.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/1826/25, яку призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, залучено до розгляду справи виконавчий комітет Ушомирської сільської ради як орган опіки та піклування, призначено підготовче засідання.

5. 13.05.2025 протокольною ухвалою суду за результатом підготовчого засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

6. Позивач та її представник взяли участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, надали усні пояснення аналогічні зазначеним у позовній заяві, просили позов задовольнити.

7. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, які повернулись до суду без вручення із причин "адресат відсутній за вказаною адресою" та шляхом публікації оголошення на сайті судової влади України.

8. Представник органу опіки і піклування - Шинкар Р.П. надіслав до суду рішення органу опіки та піклування про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

9. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що Виконавчим комітетом Гориківської сільської ради Коростенського району Житомирської області 21.01.2013 зроблено актовий запис №4, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.01.2013 (а.с.6).

10. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується витягами з Реєстру Житомирської територіальної громади від 21.07.2022 (а.с. 5, 7).

11. Зі змісту копії акту обстеження умов проживання від 06.01.2025, складеного начальником Служби у справах дітей Ушомирської сільради Шинкар В. та директором КУ ЦНСП Ушомирської сільради Івановою В. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , 2013 року народження, ОСОБА_7 , 2014 року народження, ОСОБА_8 , 2022 року народження; будинок на праві власності належить чоловіку; утримують підсобне господарство (свині, качки, кури), санітарний стан приміщення відповідає нормі, для дітей є місця для відпочинку і приготування уроків; сім`я забезпечена продуктами харчування, меблями, дитячим одягом; мати дітей ОСОБА_1 разом із співмешканцем ОСОБА_6 належним чином виховують і утримують дітей, діти забезпечені усім необхідним для проживання і розвитку (а.с. 9).

12. 06.09.2024 працівниками служби [у справах дітей Житомирської міської ради] здійснено комісійний вихід за адресою: АДРЕСА_2 , та зі слів ОСОБА_9 з`ясовано, що ОСОБА_3 за даною адресою не проживає, мешкає в м. Харків та за кордоном, що стверджується копією листа Житомирської міської ради від 10.09.2024 (а.с.12).

13. Представник ОСОБА_1 - адвокат Бугайов Д.М. звернувся до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та Житомирського РУП із заявами від 03.09.2024, в яких просив за наявності підстав вжити заходів до ОСОБА_3 та притягнути його до встановленої законодавством відповідальності за ухиляння від виконання батьківських обов`язків (а.с. 13, 15).

14. Відповідно до копії листа Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 23.09.2024 слідує, що в ході проведення перевірки звернення з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 отримати від нього офіційне пояснення не представилося за можливе, при спробі опитати останнього за місцем проживання двері ніхто не відчинив (а.с. 16)

15. 27.05.2025 рішенням виконкому Ушомирської сільської ради №73 затверджено висновок органу опіки та піклування Ушомирської сільської ради, яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його доньки ОСОБА_4 (а.с. 85).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

16. Відповідно до статті 51 Конституції України та положення статті 5 Сімейного кодексу (далі СК) України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

17. За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятій Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 (далі - Конвенції про права дитини) слідує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

18. Згідно статей 18, 19 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

19. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

20. Згідно із частинами 2 і 3 статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

21. Відповідно до частинами 1 та 3 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

22. Згідно із частинами 1 і 2 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

23. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України).

24. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

25. Відповідно до частини 5 і 6 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

V. МОТИВИ СУДУ

26. Предметом спору між сторонами є позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав ухилення від своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки.

27. Позбавлення батьківських прав за пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України має такі особливості: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками; позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України.

28. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду, зокрема від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 13 жовтня 2021 року у справі № 359/8130/19.

29. З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю.

30. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач тривалий час проживає за кордоном, не спілкується з дитиною і не надає матеріальної допомоги на її утримання, вказує, що сам факт тривалого перебування батька дитини за кордоном вказує на ту обставину, що він свідомо обрав такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дитини є мінімальною та недостатньою, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків, а тому вважає наявними підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо їх спільної доньки.

31. Верховний Суд у постанові від 20.03.2024 у справі 204/2097/22 вказав, що при вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

32. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 07.02.2024 у справі №455/307/22, від 22.11.2023 у справі № 1915/2789/12, від 29.04.2020 у справі №522/10703/18, від 01.03.2020 у справі № 638/16622/17.

33. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 28.02.2024 у справі № 303/4697/22, від 12.02.2024 у справі № 202/1931/22, від 07.02.2022 року у справі № 759/3554/20 та інші).

34. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2023 у справі № 358/689/22 (провадження №61-13923св23)).

35. Суд не приймає доводи позивача та її представника про ненадання відповідачем, який перебуває за кордоном, матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки вказана обставина в силу положень статті 164 СК України не є підставою для позбавлення особи батьківських прав, адже не свідчить про ухилення відповідачем від виконання обов`язків із виховання дитини.

36. Самі по собі звернення представника позивача до правоохоронних органів із заявами про вжиття заходів до відповідача та притягнення його до відповідальності за ухиляння від виконання батьківських обов`язків, а також відповіді відповідних правоохоронних органів на ці звернення про неможливість отримання пояснень від відповідача під час перевірки - не підтверджують факт свідомого нехтування відповідачем своїми обов`язками щодо виховання доньки.

37. Суд зазначає, що сам по собі факт проживання відповідача як батька за межами України не може вважатися свідомим ухиленням від виконання батьківських обов`язків, оскільки закон не ставить реалізацію таких обов`язків у залежність від місця проживання, а вони можуть виконуватися як особисто, так і шляхом дистанційного спілкування та матеріального утримання.

38. Будь-яких доказів на підтвердження факту винного та свідомого нехтування відповідачем своїми обов`язками щодо виховання доньки позивачем та її представником суду не надано.

39. Очевидно, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини. Простої бездіяльності з боку батька (матері) недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. Навіть якщо припустити, що саме бездіяльність батька (матері) призвела до розриву зв`язків між ним та його донькою, а не будь-яке ймовірне батьківське відчуження або психологічні маніпуляції над дитиною з боку її матері (батька), то ця обставина не є достатньою для позбавлення батька (матері) батьківських прав.

40. Аналогічний висновок зазначено Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанов від 0.04.2024 в справі № 553/449/20.

41. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини. Особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки у рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків (постанови Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 947/7448/22, від 22.11.2023 у справі № 320/4384/18).

42. Органом опіки та піклування в особі Ушомирівської сільської ради надано висновок 27.05.2025, згідно якого було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 85).

43. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 932/2483/21, від 10.11.2023 у справі № 401/1944/22, від 07.02.2022 у справі № 759/3554/20).

44. У зазначеному висновку вказано тільки про те, що за інформацією служби у справах дітей Житомирської міської ради та поліції ОСОБА_3 за місцем реєстрації у АДРЕСА_2 не проживає, зі слів його родичів перебуває за кордоном; за інформацією Гулянецького ліцею ОСОБА_4 навчається в 6 класі закладу, за весь час навчання батько жодного разу не спілкувався з вчителями, не цікавився поведінкою і навчанням доньки.

45. Верховний суд у постановах від 23.04.2025 у справі № 541/939/22, від 06.03.2024 року у справі № 150/137/23 зазначив, що та обставина, що особа тимчасово перебуває за кордоном, не є підставою для позбавлення її батьківських прав, що є крайнім заходом впливу на батьків.

46. Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування не містить переконливих доводів щодо доцільності позбавлення відповідача, який перебуває за кордоном, батьківських прав стосовно доньки, якими він керувався при прийнятті рішення, та не узгоджується з матеріалами справи, в яких відсутні докази на підтвердження факту вчинення відповідачем винного, свідомого нехтування батьківськими обов`язками, яке має систематичний та постійний характер.

47. Ураховуючи практику Верховного Суду у спірних правовідносинах, а також те, що перебування відповідача за кордоном, не є підставою для позбавлення його батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого позивачка та її представник належними доказами не довели, суд вважає, що у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його доньки ОСОБА_4 , 2013 року народження слід відмовити.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

48. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову понесені у справі судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 12, 19, 27, 7681, 83, 89, 141, 259, 263265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_3

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_4

РНОКПП НОМЕР_3

Особа, яка бере участь у справі:

орган опіки та піклування в особі

виконавчого комітету Ушомирської сільської ради

місцезнаходження за адресою:

11571, Житомирська область, Коростенський район,

с. Ушомир, вул. Березюка, 15

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА