Справа № 467/577/25
Провадження № 2/467/252/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Арбузинка цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Арбузинської селищної ради, подану в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
У травні 2025 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області звернувся орган опіки та піклування Арбузинської селищної ради в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом 2018-2019 років на території Арбузинської територіальної громади проживали однією сім`єю без укладення шлюбних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Від спільних стосунків народилася дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від самого початку спільного життя між батьками дитини не склалось. Мати новонародженої дитини неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки: не здійснювала належного догляду та не забезпечувала базових потреб дитини, у зв`язку з чим між батьками дитини виникали суперечки та сварки. Неодноразові відвідування працівниками соціальних служб за місцем проживання дитини, проведення виховної роботи з підвищення батьківського потенціалу матері, попереджень щодо неналежного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, роз`яснення наслідків, позитивного результату не дали. З кінця 2019 року мати ОСОБА_3 залишила малолітнього ОСОБА_5 батьку - ОСОБА_4 , місця свого перебування не повідомила. Відтоді, мати приїздила двічі, після чого більше жодного разу не відвідала сина, не поцікавилась його життям та здоров`ям, не цікавилась фізичним і духовним розвитком дитини, не забезпечувала необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не надавала дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяла засвоєнню норм моралі, не створювала умов для отримання сином дошкільної освіти. Мати жодного разу не зателефонувала та не привітала ОСОБА_5 з днем народження, жодного разу не надіслала подарунку. За результатами проведеної роботи з сім`єю встановлено, що ситуація з утриманням і вихованням сина, забезпечення базових потреб в харчуванні, лікуванні, здійсненні контролю за навчанням, залишилась незмінною. Посилаючись на те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до неї та не створює умов для нормального виховання дитини, чим ухиляється від виконання батьківських обов`язків, орган опіки та піклування Арбузинської селищної ради прохав позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти на його утримання в розмірі частини всіх видів заробітку.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області суду від 06 травня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Представник позивача - органу опіки та піклування Арбузинської селищної ради Миколаївської області в судовому засіданні надала суду пояснення про те, що за повідомленням Служби у справах дітей Снігурівської міської ради Бойченко Н.О. проживає в аварійному будинку, умови для проживання не створені, раніше вже була позбавлена батьківських прав на шістьох дітей. Трофим від народження проживає біля свого батька ОСОБА_4 , який здійснює повноцінний догляд за сином та забезпечує всі базові потреби дитини. Малолітній повністю перебуває на утриманні свого батька. За заявою ОСОБА_4 дитину влаштовано до Південноукраїнського центру соціально-психологічної реабілітації дітей у зв`язку зі складними життєвими обставинами з 26.03.2025 року, оскільки батько призваний до лав ЗСУ.
Відповідач у судове засідання двічі не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, не подала відзив на позовну заяву.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане 05 січня 2019 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, серії НОМЕР_1 та складено відповідний актовий запис № 16.
З довідки, виданої Арбузинською селищною радоюМиколаївської області 10 березня 2025 року за № 534, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають без реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Згідно повідомлення КНП «Арбузинський ЦПМСД» від 13 березня 2025 року вих. № 120, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має декларацію з лікарем КНП «Арбузинський ЦПМСД». На прийом до лікаря дитина приходить у супроводі батька ОСОБА_4 .
З повідомлення КЗ ДО «Пролісок» від 17 березня 2025 року вих. № 15, ОСОБА_6 відвідує КЗДО «Пролісок» з вересня 2024 року. Вихованням дитини безпосередньо займається батько. За період перебування дитини у дитячому садку мати хлопчика, ОСОБА_3 , не проявляла бажання поцікавитись життям дитини, участі у дошкільному житті Трофима не приймає, не цікавиться успіхами дитини, з вихователем та дирекцією дошкільного закладу не спілкується, участі у батьківських зборах не бере, дитину до садочку не приводить, в батьківських групах не зареєстрована.
Згідно інформації Служби у справах дітей Снігурівської міської ради від 19 березня 2025 року вих. № 95, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає адресою: АДРЕСА_2 . Будинок ОСОБА_7 знаходиться в аварійному стані, відсутні шибки, зруйнований дах. Жінка проживає в літній кухні, яка складається з однієї ї кімнати. Умов для проживання дитини не створено.Щодо позбавлення її батьківських прав не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 надала згоду на позбавлення її батьківських прав щодо сина ОСОБА_5 , про що свідчить її письмова заява до служби у справах дітей від 19 березня 2025 року.
Згідно наказу служби у справах дітей за № 22 від 25 березня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах з 25 березня 2025 року.
За заявою батька ОСОБА_4 від 25 березня 2025 року його малолітнього сина ОСОБА_2 , 2019 року народження, 26 березня 2025 року влаштовано для тимчасового перебування до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Південноукраїнської міської ради для подолання батьком складних життєвих обставин.
Зі змісту актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складених службою у справах дітей у 2021, 2022, 2024 роках дитина ОСОБА_8 проживає разом з батьком ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно висновку орган опіки та піклування Арбузинської райдержадміністрації Миколаївської області від 07 квітня 2025 року доцільно позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Висновок мотивований тим, що відповідачка свідомо нехтує належним виконанням батьківських обов`язків, не робить жодних кроків задля покращення якості життя свого малолітнього сина, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з сином, не надає йому жодної допомоги в т.ч. й матеріальної, залишила дитину на батька, не цікавиться його дошкільним життям, не підтримує зв`язку з вихователями, схильна до обману та не дотримується своїх обіцянок, має дуже слабкий батьківський потенціал, навички виховання дітей недостатні, має досвід позбавлення батьківських прав, що може негативним чином впливати на виховання та розвиток малолітньої дитини та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 5 Сімейного кодексу України встановлено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Частинами 6-10 ст. 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема вони зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно зі статтями 8, 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Водночас статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Зокрема, якщо вона чи він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Як випливає з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зваживши докази, надані суду, встановлені в судовому засіданні обставини, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування, суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітнього сина, оскільки відповідач тривалий час самоусунулася від виконання батьківських обов`язків без поважних причин. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав у даному випадку буде відповідати інтересам дитини.
Стосовно вимоги про стягнення із відповідачки аліментів на утримання дитини, то суд виходив зі наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Втім, як установлено судом відповідачка матеріально не забезпечує свою дитину, а тому аліменти на її утримання слід стягнути на підставі судового рішення.
За правилом, установленим ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст183 СК України).
Ураховуючи обставини, із числа регламентованих ч.1 ст. 182 СК України, як то, вік, матеріальне становище та стан здоров`я дитини, зокрема, що дитина знаходиться в комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Південноукраїнської міської ради та наразі перебуває на утриманні держави.
Також, суд бере до уваги вік, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, яка є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштована, на обліку в органах зайнятості населення не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, інших непрацездатних та/або неповнолітніх осіб на утриманні не має.
Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідачка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по 1/4 частині від усіх видів її заробітку (доходу), але у будь - якому випадку не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що прямо визначено положеннями ч.2 ст. 182 СК України.
Крім цього, суд відмічає, що за правилом ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
А згідно ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Те, що відповідачка не працевлаштована не звільняє її від обов`язку забезпечувати належне утримання дитини та сплачувати аліменти.
Відповідно, суд приходить до висновку, що позов у частині стягнення із відповідачки аліментів на утримання дитини є обґрунтованим і також підлягає до задоволення з мотивів, що наведені вище.
Суд, крім того, не установив обставин, що передбачені ст. 188 СК України, стосовно відповідачки.
Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину слід присудити із дня пред`явлення позову, як у даному випадку з 02 травня 2025 року.
З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву органу опіки та піклування Арбузинської селищної ради, подану в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь органу опіки та піклування, державних установ та інших осіб під опікою або піклуванням яких буде знаходитись дитина, аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 2 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання цього рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива