НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 670/320/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої моральної шкоди,

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 200 000 грн грошового відшкодування в якості компенсації за завдану моральну шкоду.

В обґрунтування вимог вказав, що він є громадянином Ізраїлю. З 2016 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 у смт Віньківці. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_5 , що було встановлено рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області про визнання батьківства. На даний час він проживає окремо, допомагає дитині матеріально, вихованням дитини займається мати. У період його відсутності співмешканцем ОСОБА_4 став ОСОБА_2 , який засуджений 18 лютого 2015 року за скоєння тяжкого насильницького злочину, - за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, судимість не погашена, вказані обставини свідчать підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_2 , що створює очевидні ризики для життя його доньки.

Позивач, будучи стурбованим за життя та здоров`я малолітньої доньки, намагався встановити зв`язок із відповідачем, шляхом спілкування по телефону, або через соціальні мережі з метою застерегти відповідача від протиправної поведінки і можливого вчинення домашнього насильства. У відповідь йому надходили від відповідача письмові повідомлення з суцільної брутальної лайки, образливі вирази, спрямовані з метою принизити його честь та гідність, погрожував послати його матом ще 51 раз в присутності дитини, а тому вважає, що його немайнові права на повагу до гідності та честі є порушеними, а отже заподіяно маральну шкоду.

Позивач також вказує, що він несе переживання щодо наслідків постійного спілкування відповідача із його малолітньою донькою, що викликає в нього обурення, почуття гніву, страх за фізичну і психологічну рівновагу дитини, які перейшли у стан довготривалої глибокої депресії. Вважає, що через негативний вплив відповідача, малолітня ОСОБА_6 втрачає емоційний зв`язок із ним як батьком, оскільки після вручення їй у дитячому виховному закладі подарунків від позивача виглядала сумною, навіть зляканою, хоча раніше дитина раділа спілкуванню з батьком, раділа подарункам.

Відновлення емоційного зв`язку, довірливих зв`язків з дитиною потребують додаткових душевних зусиль, відсутність позитивної реакції дитини на його подарунки негативно впливає на соціальну оцінку позивача в очах оточуючих, зокрема вихователів дитини, що завдає сильних душевних страждань, які він оцінює в 200 000 грн.

Позивач та його представник адвокат Сарафін В.Ф. у судове засідання, в тому числі в режимі відеоконференції, не з`явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка вручена відповідачу.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважав, що наявні підстави для розгляду справи за відсутності сторін та представника позивача.

Процесуальні дії у справі

20 травня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

17 червня 2025 року підготовче за сідання відкладено у зв`язку із неявкою усіх учасників справи.

04 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Стаття 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно доводів позовної заяви, моральна шкода позивача полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п.2) та у приниженні честі та гідності фізичної особи (п.4).

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до частин першої та другої статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Статтею 280 ЦК визначено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права.

При розгляді справ зазначеної категорії слід мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Водночас підставою для відповідальності за завдану моральну шкоду у виді душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача

та вини останнього в її заподіянні.

При цьому презумпція наявності моральної шкоди законодавством не передбачена. Наявність моральної шкоди не визнана прямим наслідком кожної протиправної поведінки. А така презумпція має визначатися лише законом.

Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Суд виходить з того, що доведення факту завдання моральної шкоди є дуже специфічним, тому позивачу у справах такої категорії непросто сформувати необхідну доказову базу для підтвердження наявності моральної шкоди та підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та негативними наслідками для позивача у вигляді моральної шкоди. Разом з тим позивачеві недостатньо заявити у позовній заяві, що він пережив або переживає моральні страждання. Цей факт має бути доведений усіма допустимими засобами доказування (показаннями свідків, довідками із медичних закладів, іншими письмовими доказами тощо).

За доводами позову відповідач, будучи судимим за скоєння умисного тяжкого злочину, проживає із матір`ю малолітньої ОСОБА_6 , що викликає у позивача стурбованість за дитину. Неодноразові спроби позивача поспілкуватись із відповідачем у соціальній мережі «Viber» щодо можливого вчинення останнім домашнього насильства стосовно малолітньої ОСОБА_6 , призвело до письмових образ позивача, які складаються з суцільної брутальної лайки, образливих виразів, що порушує мого особисті немайнові права на повагу до гідності та честі та заподіюють йому моральної шкоди. Позивач несе переживання щодо наслідків постійного спілкування відповідача із його малолітньою донькою, що викликає обурення, почуття гніву, страх за фізичну і психологічну рівновагу дитини, з якою позивач як батько втрачає емоційний зв`язок. Відновлення емоційного зв`язку з дитиною потребує додаткових душевних зусиль та завдає йому сильних душевних страждань.

Із досліджених судом доказів встановлено, що позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 січня 2025 року (арк спр.15, 16-24).

Долучені до матеріалів справи аудіофайли не підтверджують обставин заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди, оскільки на них зафіксовані грубі звернення самого позивача до особи, яку він називає ОСОБА_7 з приводу його доньки та погрози йому та його сім`ї. Натомість з долучених до матеріалів справи скріншотів переписки (арк.спр.25-29), які фактично є особистим листуванням між особами, суд позбавлений можливості встановити авторів цього листування та його повний зміст, відтак цей доказ судом відхиляється.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили, що відповідач поширив про позивача недостовірну інформацію, яка порушує її особисті немайнові права, принижує його честь та гідность, суду не надано.

Також позивачем, на виконання свого процесуального обов`язку щодо доведення обставин, на які він посилається на підставу своїх вимог, не доведено протиправної поведінки відповідача щодо нього чи членів його сім`ї, в тому числі доньки ОСОБА_6 , яка б викликала у позивача душевні страждання.

Наданий позивачем відеофайл на якому зафіксована дівчинка дошкільного віку, яка отримує подарунок - квіти та ляльку не підтверджує обставин завдання відповідачем моральної шкоди позивачу, в тому числі не підтверджує обставин втрати емоційного зв`язку дитини з батьком внаслідок негативного впливу на дитину відповідачем, про що стверджує позивач, що свідчить про неналежність цього доказу.

Відтак доводи позовної заяви базуються виключно на припущеннях позивача.

Таким чином, суд вважає, що позивач не довів, що йому завдана моральна шкода відповідачем ОСОБА_2 , яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із протиправною поведінкою останнього та у приниженні його честі та гідності, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у позові, суд покладає судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3000 грн на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 3 000 грн покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 .

Суддя А. О. Олійник