Справа № 595/798/25
Провадження № 2/595/356/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: Головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Н.С., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері ОСОБА_3 , а саме: частини будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 рік у вказаному будинку були зареєстровані: голова двору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тому вказаний вище житловий будинок належав у рівних частках, а саме по 1/7 частці кожному. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, до якого входить належна йому 1/7 частка вказаного вище будинку, яку прийняла голова двору ОСОБА_4 , вступивши в управління спадковим майном, тому розмір її частки змінився до 2/7. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачки ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, до якого входить 2/7 частки вказаного вище будинку, яку прийняла відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт, у якому належні їй земельні ділянки заповіла дочці ОСОБА_1 . Позивач успадкувала за заповітом земельну ділянку, що належала її матері та отримала свідоцтво про право на спадщину. На інше майно, яке не охоплюється заповітом (1/7 частка житлового будинку) мають право за законом, як спадкоємці першої черги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Звернувшись до нотаріуса, позивачка ОСОБА_1 отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Зазначає, що вона була залучена відповідачем у справі за позовом ОСОБА_2 , де предметом спору був цей же будинок та визнала позовні вимоги останньої, не претендуючи на більшу частину будинку, а ОСОБА_2 в свою чергу надала їй усі наявні в неї документи, щоб допомогти оформити право власності на належну їй 1/14 частку житлового будинку.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2025 року у зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження, та справу призначено до підготовчого засідання.

Представник позивача згідно позовної заяви, просить суд розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву на заяву просить суд розглядати справу без участі відповідача та її представника. Позов ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та не заперечує щоб вона успадкувала належну їй за законом 1/14 частку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 01 листопада 1967 року Бюро запису актів громадянського стану виконкому Бучацької районної Ради депутатів трудящих Тернопільської області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батько записаний « ОСОБА_8 », в графі мати - « ОСОБА_4 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22 квітня 1960 року Бюро запису актів громадянського стану виконкому Бучацької районної Ради депутатів трудящих Тернопільської області, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батько записаний « ОСОБА_10 », в графі мати - « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 27 квітня 1985 року Старопетликівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, ОСОБА_11 зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22 квітня 1960 року Бюро запису актів громадянського стану виконкому Бучацької районної Ради депутатів трудящих Тернопільської області, ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі батько записаний « ОСОБА_10 », в графі мати - « ОСОБА_3 ».

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 15 квітня 1978 року Березівською сільською радою депутатів трудящих Рокитнівського району Рівненської області, вбачається, що ОСОБА_14 зареєстрував шлюб 15 квітня 1978 року із ОСОБА_13 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_15 ».

За даними довідки № 42 від 13.02.2025 року, виданої Бучацькою міською радою Тернопільської області, згідно будинкової книги для прописки громадян села Нові Петликівці (книга 4, стор 178-181) станом на 15 квітня 1991 року у домогосподарстві ОСОБА_4 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . У погосподарській книзі Новопетликівської сільської ради за 1991-1995 роки суспільна група господарства вказана колгоспний двір.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 14 липня 1992 року Новопетликівською сільською Радою народних депутатів Бучацького району Тернопільської області.

Згідно довідки № 154 від 22 жовтня 2024 року, виданої Новопетликівським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_4 фактично вступила в управління спадковим майном ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , оскільки на той час була головою домогосподарства.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 22 березня 1994 року Новопетликівською сільською Радою народних депутатів Бучацького району Тернопільської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя, 14 липня 1992 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем сільвиконкому Новопетликівської сільської ради Бучацького району, за реєстровим № 2, згідно якого все своє майно, яке до дня смерті буде їй належати, в чім би воно не виражалось і де би не находилось, в тому числі жилий будинок з господарськими і побутовими умовами, які знаходяться в с. Нові Петликівці Бучацького району Тернопільської області, заповіла онуці ОСОБА_2 .

Як слідує з довідки № 155, виданої 22 жовтня 2024 року Новопетликівським старостинським округом Бучацької міської ради Тернопільської області, ОСОБА_2 фактично вступила в управління спадковим майном ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Нові Петликівці, де вона фактично проживала і підтримувала в належному стані житловий будинок.

У відповідності із архівного витягу архівного відділу №2 Чортківської РДА Тернопільської області із протоколу чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Новопетликівської сільської Ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 27 грудня 1993 року (рішення від 27.12.1993) ОСОБА_4 передано в особисту власність земельні ділянки у розмірі 0,65 га, з них: під присадибну ділянку - 0,59; під будівлями - 0,06.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданим 23 січня 2015 року Новопетликівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області України.

За даними довідки № 143 від 02 серпня 2024 року Бучацької міської ради Тернопільської області, на момент смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), згідно погосподарської книги (книга 64, арк. 227-232) з нею проживали: донька ОСОБА_2 , зять ОСОБА_14 , внучка ОСОБА_16 , правнуки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , внучка ОСОБА_19 , правнуки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

За життя, 09 жовтня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Новопетликівської сільської ради Бучацького району, за реєстровим № 19, згідно якого свій державний акт на земельну частку/пай серії ЯА №494320, розміром 2,73 га заповіла своїй дочці ОСОБА_1

12 січня 2016 року державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0138, площею 2,7304 га.

Як слідує з технічного паспорту на будинок садибного типу від 18 листопада 2021 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Є-КОНСТАКШН», житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , споруджений у 1990 році, складається з: житлового будинку літ. «А», площа під основною будівлею 120,0 кв.м., літньої кухні літ. «Б», хліва літ. «В», комори літ. «Г», гаража літ. «Д», стодоли літ. «Б1».

З матеріалів спадкової справи № 04/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , наданої Бучацькою державною нотаріальною конторою Тернопільської області на виконання ухвали суду від 09 липня 2025 року, вбачається, що спадкова справа заведена Бучацькою державною нотаріальною конторою, 12 січня 2015 року на підставі заяви № 06 ОСОБА_1 від 12 січня 2015 року про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 . 12 січня 2016 року завідувачем Бучацької ДНК Максимович Л.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0138 площею 2,7304 га, що розташована на території Новопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, належну спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі державного акту на паво власності на земельну ділянку серії ЯА № 494320, виданого Бучацькою райдержадміністраціє 25 травня 2005 року.

Відповідно до відповіді державного нотаріуса Бучацької державної нотаріальної контори Максимовича Л.В. № 121/01-24 від 20 травня 2025 року, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 на частку у житловому будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду.

Як вбачається із копії рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2025 року, №595/1870/24, за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом визнано право власності на 1/14 частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною другою статті 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Таким чином, будинок за адресою АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у рівних частках, а саме по 1/7 частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом.

Єдиним спадкоємцем за законом майна покійного ОСОБА_5 , яка прийняла у встановленому законом порядку спадщину, була ОСОБА_4 , оскільки вона вступила в фактичне управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачки ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на 2/7 частки будинку адресою: АДРЕСА_1 , належних їй.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_4 , як спадкоємець, в користь якого було посвідченого заповіт Новопетликівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області за № 2 від 14 липня 1992 року, оскільки проживала із спадкодавцем на момент смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на 1/7 частку вказаного будинку, яку вона набула у майні колгоспного двору.

Дані обставини були предметом дослідження у судовій справі №595/1870/24, мають преюдиційне значення у даній справі та доказування не потребують.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2025 року, №595/1870/24, за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом визнано право власності на 1/14 частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 2/7 частки будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та на 1/7 частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець, в користь якого було посвідченого заповіт Новопетликівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області від 09 жовтня 2009 року, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0138 площею 2,7304 га, що розташована на території Новопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, належну спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі державного акту на паво власності на земельну ділянку серії ЯА № 494320, виданого Бучацькою райдержадміністраціє 25 травня 2005 року.

У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 на частку у житловому будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за законом майна, після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 і. Позивач вчинила дії по прийняттю спадщини та прийняла її, подавши заяву до нотаріальної контори, тому набула право на будинок в порядку спадкування після смерті матері. Спадкове право позивача відповідачем не оспорюється.

Враховуючи наведене, оскільки право позивача на оформлення спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, після смерті матері порушено, воно підлягає судовому захисту.

Позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,12,13,81,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , право власності на 1/14 частку будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Р. О. Содомора