Справа № 683/1215/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Лугового О.М.,

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 683/1215/25, № 2/683/855/2025 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

23 квітня 2025 року адвокат Андрощук Л.С. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та просив суд визнати: за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів - ОСОБА_4 .. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла 2/5 частки (1/5 частка на яку ОСОБА_4 , мав право як член колгоспного двору + 1/5 частка на яку Хижий мав право в порядку спадкування після смерті своєї дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , який належить до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була покійна дружина ОСОБА_4 та мати позивачів ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а членами якого були: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняли за законом його діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак не оформили її, у зв`язку із відмовою нотаріуса №260/02-14 та №261/02-14 від 19.02.2025 року. У зв`язку з чим вони вимушені звернутися до суду за для захисту своїх спадкових прав та інтересів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання, а також вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 липня 2025 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Представник позивачів адвокат Андрощук Л.С. в засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, однак подала до суду заяву, якою просить розгляд справи здійснювати без участі позивачів та їх представника, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Немирівка, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 24 січня 2022 року.

Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом від 02.07.2019 року, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05.11.1990 року належав ОСОБА_5 та вона була головою колгоспного двору, що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки №2846 від 20.01.2025 року.

Згідно копії довідки №34-10/7 від 28.01.2025 року, судом встановлено, що домогосподарство в с.Немирівка, Старокостянтинівського району Хмельницької області станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи колгоспний двір, головою двору була ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Членами колгоспного двору були: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (чоловік), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (син), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (дочка), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (дочка).

Після смерті ОСОБА_5 , спадкоємець за заповітом від 02.07.2019 року ОСОБА_1 (до укладення шлюбу ОСОБА_8 ), своєю заявою від 07.04.2022 року відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5 , що підтверджується копією спадкової справи №111/2022 від 07.04.2022 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 31.07.1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., у віці 77 років, помер батько позивачів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16.02.2022 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом від 07.09.2009 року, згідно якого останній на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповідає у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . А також, відкрилась спадщина за заповітом від 26.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: земельну ділянку площею 3,172 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт серії ХМ №051053) кадастровий номер :05:044:0015 заповідає у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є дочками покійного, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 , а також копіями свідоцтв про одруження серії НОМЕР_6 від 23.07.1997 року та серії НОМЕР_2 від 31.07.1999 року.

Крім того, 07.04.2022 року ОСОБА_2 своєю заявою відмовилася від прийняття спадщини за заповітом від 07.09.2009 року та за заповітом від 26.02.2019 року.

13.04.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір про поділ спадщини, згідно якого розподілили спадкове майно у вигляді земельних ділянок між собою.

Проте, згідно відповіді на звернення №260/02-14 та №260/02-14 від 19.02.2025 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було повідомлено про відсутність можливості оформлення по частці спадкових прав за законом на їм ім`я на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем за законом якої був її чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки даний будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була покійна дружина ОСОБА_4 та мати позивачів ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а членами якого були: ОСОБА_4 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_3 (позивач), ОСОБА_3 (позивач). Згідно ст.120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 547 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Колгоспний двір - це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У відповідності до ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу.

В силу вимог ст.126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 , (до зміни адміністративно-територіального устрою Старокостянтинівського р-н.) Хмельницької обл., належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були: голова двору - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_3 (позивач), ОСОБА_3 (позивач), тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/5 частині, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки №34-10/7 від 28.01.2025 року та довідкою №2846 від 20.01.2025 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/5 частку будинковолодіння, на яку мав право за законом її чоловік (батько позивачів) ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, проте не встиг її оформити, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 , який мав право на 2/5 частки будинковолодіння (1/5 частка на яку він мав право, як член колгоспного двору + 1/5 частка - на яку він мав право в порядку спадкування після своєї дружини ОСОБА_5 ), спадщину прийняли його дочки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Таким чином, судом встановлено, що: ОСОБА_1 має право на 2/5 частки спірного будинковолодіння (1/5 частка на яку вона має право, як член колгоспного двору + 1/5 частка на яку вона має право в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 ); ОСОБА_2 має право на 2/5 частки спірного будинковолодіння (1/5 частка на яку вона має право, як член колгоспного двору + 1/5 частка на яку вона має право в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 );

Зазначенні обставини підтверджуються відповідями нотаріуса № 260/02-14 від 19.02.2025 року, №261/02-14 від 19.02.2025 року, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 16.02.2022 року, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 30.06.1972 року, копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 31.07.1999 року, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.05.1976 року, копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 23.07.1997 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 25.05.1974 року, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 24.01.2022 року, копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05.11.1990 року, довідка №2846 від 20.01.2025 року, довідкою №34-10/7 від 28.01.2025 року, копією спадкової справи №111/2022 від 07.04.2022 року заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та копією спадкової справи №112/2022 від 07.04.2022 року заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ..

Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність».

Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а обраний позивачами спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивачів підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити.

Оскільки, позивачами не заявлено вимоги про стягнення судових витрат, тому судові витрати слід залишити за позивачами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 83, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , паспорт серії НОМЕР_10 виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 11 січня 2001 року.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_11 , паспорт серії НОМЕР_12 виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 25 липня 1997 року.

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце знаходження: АДРЕСА_4 ..

Суддя: