Справа № 307/1619/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скріжалєвська Любов Петрівна, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2015 року, ухвалене в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, 3-ї особи Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним і скасування рішення, державного акту на право власності на землю, свідоцтва про право власності на земельну ділянку та реєстрацію про право власності на нерухоме майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Солотвинської селищної ради, виконавчого комітету Солотвинської селищної ради, 3-ї особи Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області про визнання недійсним та скасування рішення і державного акту на право власності на землю

встановив:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказував на те, що у 1989 році у користуванні його мами ОСОБА_5 знаходилася присадибна ділянка площею 0,31 га в АДРЕСА_1 (перейменована на Тячівську). 21.03.1989 року рішенням №30 виконавчого комітету Солотвинської селищної ради народних депутатів йому ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_6 з присадибної земельної ділянки його мами ОСОБА_5 надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 700 кв.м. для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного рішення 06.04.1989 року йому ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_7 видано будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці площею 700 кв.м., межі якої відведено в натурі.

24 червня 1989 року між виконкомом Солотвинської селищної ради та ним ОСОБА_2 і його дружиною ОСОБА_7 укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, що знаходиться у АДРЕСА_1 , площею 700 кв.м., який завірений виконкомом Солотвинської селищної ради та державним нотаріусом Тячівської держнотконтори і зареєстрований в реєстрі за №11-2501.

14 серпня 1992 року рішенням 15 сесії 21 скликання Солотвинської селищної ради народних депутатів №29 за дворогосподарством по АДРЕСА_1 за його мамою ОСОБА_5 узаконено земельну ділянку у довічне успадковуване володіння площею 2400 кв.м. (0,240 га).

ІНФОРМАЦІЯ_1 його мама ОСОБА_5 померла. За життя вона залишила заповіт, яким заповіла усе належне їй майно йому ОСОБА_2 , який вступив у володіння і користування спадковим майном, а саме дворогосподарством по АДРЕСА_1 та присадибною земельною ділянкою, так як з 1978 року проживав разом із мамою однією сім`єю та вів з нею спільне господарство.

05.09.1995 року рішенням №29/51 6 сесії 22 скликання Солотвинської селищної ради народних депутатів йому ОСОБА_2 надано у приватну власність земельну ділянку для ведення підсобного господарства площею 0,07 га. по АДРЕСА_1 .

23.12.1997 року рішенням №126 виконкому Солотвинської селищної ради 22 скликання ОСОБА_2 і ОСОБА_7 надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,475 га. для ведення підсобного господарства згідно плану.

11 березня 1999 року на підставі зазначеного рішення йому ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на землю 1У-ЗК №039300 на земельну ділянку площею 0,475 га, яка розташована на території Солотвинської селищної ради по АДРЕСА_2 .

У листопаді 2012 року він з метою присвоєння кадастрового номера належній йому земельній ділянці замовив землевпорядній організації виготовлення технічної документації, під час виготовлення якої було встановлено, що частина належної йому земельної ділянки знаходиться у власності відповідача ОСОБА_1 на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії 111-ЗК №010395 від 03.03.1998 року на земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,19 га для ведення особистого господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку.

Вказаний державний акт ОСОБА_2 вважає недійсним, оскільки рішення №45 від 22 січня 1997 року сесії Солочинської селищної Ради народних депутатів, на підставі якого ОСОБА_1 було видано державний акт, сесією не приймалося, так як згідно листа архівного відділу Тячівської РДА від 27.03.2013 року №29/83 протоколи засідання сесії або виконавчого комітету Солотвинської селищної ради від 22 січня 1997 року на державне зберігання до архівного відділу Тячівської РДА не поступали. А щодо його реєстрації у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №113а, то згідно листа №29 управління Держземагенства у Тячівському районі від 12.03.2013 року у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на території Солотвинської селищної ради запису про реєстрацію під №113а державного акта серії 111-ЗК №010395 від 03.03.1998 року ОСОБА_1 немає.

Крім цього, навіть при умові прийняття вказаного рішення і виготовлення зазначеного державного акта позивач вважає, що не було додержано норм земельного законодавства, оскільки відсутня відповідна технічна документація на земельну ділянку, межі якої в натурі не встановлювалися і з суміжними землекористувачами, зокрема з ним, не погоджувалися, так як у ОСОБА_1 відсутній відповідний акт погодження меж земельної ділянки, частина якої йому була надана без її вилучення у нього ОСОБА_2 , внаслідок чого були порушені його права на користування належної йому земельної ділянки площею 0,239 га.

Також вказував на те, що у квітні 2014 року йому стало відомо, що рішенням 14 сесії У1 скликання Солотвинської селищної ради Тячівського району від 26.02.2013 року №396 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га. А рішенням 17 сесії У1 скликання Солотвинської селищної ради Тячівського району затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :02:003:0956) у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 . Вказані рішення вважає незаконними, оскільки такі прийняті з порушенням вимог земельного законодавства, а саме без виготовлення технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір вказаної земельної ділянки, так як ОСОБА_4 було надано частину належної йому земельної ділянки, без її вилучення в установленому законом порядку, що призвело до накладення цієї земельної ділянки на його земельну ділянку, що вказує на порушення його земельних прав. А тому вважає, що слід визнати недійсним та скасувати видане ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1067 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану у АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 в порядку, передбаченому ч.2 ст.31 ЦПК України неодноразово змінював і доповнював позовні вимоги, і посилаючись на наведене остаточно просив:

1) Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,239 га та площею 0,07 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах згідно з планом, зазначеним у державному акті на право приватної власності на землю серії 1У-ЗК №039300 від 11.03.1999 року;

2) Визнати недійсною відмову Солотвинської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо погодження меж земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,239 га та суміжної площею 0,07 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах згідно з планом, зазначеним у державному акті на право приватної власності на землю серії 1У-ЗК №039300 від 11.03.1999 року;

3) Відновити межі належної ОСОБА_2 земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,239 га та суміжної площею 0,07 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах згідно з планом, зазначеним у державному акті на право приватної власності на землю серії 1У-ЗК №039300 від 11.03.1999 року;

4) Визнати недійсним і скасувати рішення №45 11 сесії 22 скликання Солотвинської селищної ради «Про передачу у приватну власність присадибних ділянок та огородів», яким передано у приватну власність земельну ділянку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 площею 0,19 га. для ведення підсобного господарства та обслуговування будівлі;

5) Визнати недійсним і скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії 111-ЗК №010395 від 03 березня 1998 року, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,19 га. по АДРЕСА_1 ;

6) Визнати недійсним і скасувати пункти 1, 2, 3, 4 рішення №396 Солотвинської селищної ради 14 сесії 6 скликання від 26 лютого 2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га.;

7) Визнати недійсним і скасувати пункти 1, 2, 3 рішення №503 17 сесії 6 скликання Солотвинської селищної ради від 08 серпня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства» щодо відводу земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:003:0956) для ведення селянського господарства площею 0,1067 га.;

8) Визнати недійсною і скасувати реєстрацію земельної ділянки в поземельній книзі та Державному земельному кадастрі внесену 29.05.2013 року державним реєстратором О.М.Шелевер управління Держземагенства у Тячівському районі за ОСОБА_4 кадастровий номер :02:003:0956 у АДРЕСА_1 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га.;

9) Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності, видане реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області 12.09.2013 року ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , індексний номер 9313652, на нерухоме майно - земельну ділянку АДРЕСА_1 кадастровий номер :02:003:0956 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га.;

10) Визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно - земельну ділянку :02:003:0956 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в цілому, здійснену реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 244 від 12.09.2013 року.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 всі понесені судові витрати.

ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов до ОСОБА_2 , Солотвинської селищної ради, виконкому Солотвинської селищної ради, 3-ї особи управління Держземагенства у Тячівському районі, в якому просив визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Солотвинської селищної ради №126 від 23.12.1997 року про надання ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,475 га. у АДРЕСА_1 та Добролюбова для будівництва будинку та ведення особистого підсобного господарства, і визнати недійсним та скасувати державний акт серії 1У-ЗК №039300 від 11.03.1999 року, виданий ОСОБА_2 , зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів за №42а, що посвідчує право власності на вказану земельну ділянку.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що спірне рішення виконкому Солотвинської селищної ради від 23.12.1997 року прийнято з порушенням пункту 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Даний Закон набув чинності 12.06.1997 року. Отже з 12.06.1997 року питання про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок мало вирішуватися виключно на пленарних засіданнях. А тому зазначене рішення вважає неправомочним і таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано рішення виконкому Солотвинської селищної ради №126 від 23.12.1997 року в частині надання ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,475 га. у смт. Солотвино для ведення особистого підсобного господарства, згідно плану.

Визнано недійсним і скасовано державний акт серії 1У-ЗК №039300 від 11.03.1999 року, виданий ОСОБА_2 , зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів за №42а, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,475 га., наданої для будівництва будинку та ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_2 .

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задоволено частково.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року скасовано.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним і скасовано державний акт на право приватної власності на землю серії 111-ЗК №010395 від 03 березня 1998 року, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,19 га. по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним і скасовано рішення №503 17 сесії 6 скликання Солотвинської селищної ради від 08 серпня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства» щодо відводу земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:003:0956) для ведення селянського господарства площею 0,1067 га.

Визнано недійсним і скасовано свідоцтво про право власності, видане реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області 12.09.2013 року ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , індексний номер 9313652, на нерухоме майно - земельну ділянку АДРЕСА_1 кадастровий номер :02:003:0956 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 4 248,30 гривень.

У решті вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Солотвинської селищної ради, виконавчого комітету Солотвинської селищної ради, 3-ї особи Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області про визнання недійсним та скасування рішення і державного акту на право власності на землю відмовлено.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скріжалєвська Л.П., подав заяву про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2015 року за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2024 року (справа № 307/94/19, провадження №1-кп/307/253/23) звільнено ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності. Закрито кримінальне провадження № 0001377 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.01.2025 року ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.02.2024 про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, залишено без змін.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді Солотвинського селищного голови лише з 07.04.2006 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, достовірно знаючи, що він 11.03.1999 року не був головою Солотвинської селищної ради народних депутатів та не мав повноважень на підписання державних актів на права приватної власності на землю, власноручно підписав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №039300 від 11.03.1999 форма якого затверджена Постановою Верховної Ради України «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» (в редакції 1993 року), виданого на ім`я ОСОБА_2 , на земельну ділянку загальною площею 0, 475 га, тим згідно ст. 23 Земельного кодексу України (в редакції 1993 року) та ст. 126 земельного кодексу України (в редакції до 2012 року) надав право останньому на володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Згідно висновків комплексної судової земельно-технічної, оціночно-земельної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 01.11.2017 №6089-6094, розроблена технічна документація на земельну ділянку, що розташована на території Солотвинської селищної ради по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,475 га, яка не відповідає вимогам п. 1.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 №28.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 18.03.2016 №4/49, проведеної завідувачем сектору технічних досліджень документів та почерку відділу криміналістичних видів досліджень Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА7 , підпис на «Державному акті на право приватної власності на землю», серії ІУ-ЗК №039300 від 11.03.1999 у графі «Голова Солотвинської селищної Ради народних депутатів» навпроти прізвища ОСОБА_10 виконаний особисто ОСОБА_10 .

Згідно висновку судово-технічної експертизи документів від 11.07.2016 №4/145 відтиск печатки на «Державному акті на право приватної власності на землю» ІУ-ЗК №039300 від 11.03.1999 відповідає експериментальному відбитку печатки ІУ-ЗК №039300 від 11.03.1999 відповідає експериментальному відбитку печатки виконавчий комітет Солотвинської селищної Ради, що свідчить про накладення печатки нового зразка на цей державний акт вже після 2002 року.

Згідно висновку судово-технічної експертизи документів від 09.08.2016 №4/199 друкований текст у «Державному акті на право приватної власності на землю», серії ІУ-ЗК №039300 від 11.03.1999, виконаний різними друкарськими машинками за моделлю (тип, марка). Також, спочатку був виконаний друкований текст, а потім нанесені відбитки круглих гербових печаток, що також свідчить про накладення печатки нового зразка на цей державний акт вже після 2002 року.

Таким чином, рішення по кримінальній справі 307/94/19 є підставою для перегляду рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2015 року, яким рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року скасовано, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним і скасовано державний акт на право приватної власності на землю серії 111-ЗК №010395 від 03 березня 1998 року, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,19 га. по АДРЕСА_1 , а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Солотвинської селищної ради, виконавчого комітету Солотвинської селищної ради, 3-ї особи Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області про визнання недійсним та скасування рішення і державного акту на право власності на землю відмовлено.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь в справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як на нововиявлену обставину заявник посилається на те, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2024 року (справа № 307/94/19, провадження №1-кп/307/253/23), яка набрала законної сили 22.01.2025, звільнено ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності. Закрито кримінальне провадження № 0001377 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді Солотвинського селищного голови лише з 07.04.2006 року, 11.03.1999 року не будучи головою Солотвинської селищної ради народних депутатів та не маючи повноважень на підписання державних актів на права приватної власності на землю, власноручно підписав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №039300 від 11.03.1999, виданого на ім`я ОСОБА_2 , на земельну ділянку загальною площею 0, 475 га, чим надав право останньому на володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Разом з тим зазначене судове рішення жодним чином не впливає на висновки апеляційного суду, оскільки обґрунтовуючи свої зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_1 як на підставу своїх вимог посилався на порушення процедури прийняття рішення виконкомом Солотвинської селищної ради від 23.12.1997 про надання ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,475 га. у АДРЕСА_1 та Добролюбова для будівництва будинку та ведення особистого підсобного господарства бо правом прийняття такого рішення органу місцевого самоврядування була законодавчо наділена Солотвинська селищна рада, Тячівського району. Та саме з цих підстав просив суд першої інстанції визнати недійсним та скасувати державний акт серії 1У-ЗК №039300 від 11.03.1999 року, що виданий ОСОБА_2 , та зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів за №42а, який посвідчує право власності на вказану земельну ділянку.

Тоді як позовних вимог з тих підстав, що ОСОБА_10 не будучи на посаді селищного голови Солотвинської селищної ради Тячівського району неправомірно власноручно підписав та посвідчив Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №039300 від 11.03.1999 на ім`я ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,475 га. і тим самим підробив такий не заявляв.

Встановлені ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2024 року (справа № 307/94/19, провадження №1-кп/307/253/23) та ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.01.2025 року обставини за ознаками частини 1 статті 358 КК України щодо підроблення ОСОБА_10 . Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №039300 від 11.03.1999 є новими обставинами, якими рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27.11.2015 року не обґрунтовувалось. Тобто, у справі №307/94/19 встановлені нові докази, які не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки свідчать про нові обставини, якими ОСОБА_1 не обґрунтовував свій зустрічний позов.

Відтак, зазначені ОСОБА_1 нові докази, які встановлено в кримінальній справі №307/94/19 можуть бути підставою для нового позову з новими підставами в окремій справі.

А звідси, апеляційний суд констатує, що наведені в заяві підстави для перегляду рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами є іншими обставинами, якими позивач ОСОБА_1 не обґрунтовував свої зустрічні позовні вимоги.

Оскільки наведені ОСОБА_1 обставини не являються нововиявленими, тому не можуть вплинути на висновок по суті заявлених вимог в постанові апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2015 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити, а рішення апеляційного суду залишити в силі.

Враховуючи наведене та керуючись приписами статей 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скріжалєвська Любов Петрівна, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2015 року, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2015 року, залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: