Справа № 635/3087/15-ц
Провадження № 2/635/577/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання недійсним та визнання права власності,

представник позивача - адвокат Задерей Олександр Віталійович, який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1067809 від 04 січня 2024 року,

представник відповідача - адвокат Мазепа Геннадій Борисович, який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ХВ № від 17 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати недійсним договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. 15 травня 2013 року за реєстровим № 596; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом згідно обов`язкової частки після смерті матері ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належать відповідачу ОСОБА_4 на підставі договору довічного утримання № 596, виданого 15 травня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Клопотов С.Д. позбавлений свідоцтва на право зайняття нотаріальною діяльністю, не здав спадкові справи та журнали реєстрації нотаріальних дій в нотаріальний архів Харківської області. На думку позивача сам договір довічного утримання взагалі не посвідчувався, приватним нотаріусом Клопотовим С.Д. були тільки внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Так, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3467804 був сформований нотаріусом 15.05.2013 в 21:00:20, а витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3467727 був сформований нотаріусом 15.05.2013 в 20:50:13, тобто в неробочий час. Договір довічного утримання укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Приватним нотаріусом Клопотовим С.Д. ця вимога закону не виконана. Таким чином, договір довічного утримування, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. 15 травня 2013 року за реєстровим № 596 в порушення вимог ст. 203 ЦК України не відповідає нормам закону, наявність цього Договору перешкоджає позивачу оформити спадщину, тому на підставі ст. 215 ЦК України є необхідним визнати зазначений Договір довічного утримання недійсним. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем 1-ї черги після смерті матері є її єдина донька позивач по справі ОСОБА_1 . Інших спадкоємців у ОСОБА_3 не було, оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , згідно ст. 1268 ЦК України, звернулася в Першу державну нотаріальну контору Харківського району з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Позивачу відомо, що ОСОБА_3 23 квітня 2013 року склала заповіт на користь ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О.О., номер у реєстрі 496. На момент смерті матері позивач вже була непрацездатною та отримувала пенсію з 19 серпня 2010 року, тому при наявності заповіту, має право на обов`язкову частку в розмірі 1/2 частини житлового будинку. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання виділено зі справи № 635/9630/14-ц у самостійне провадження.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання залишено без руху.

25 травня 2015 року позивач подала уточнену позовну заяву.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 червня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання недійсним та визнання права власності.

05 серпня 2015 року позивач подала заяву про витребування доказів.

05 серпня 2015 року позивач подала заяву про призначення експертизи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року заяву позивача про витребування доказів задоволено; витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотова Станіслава Давидовича копію нотаріальної справи по посвідченню договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , серія та номер договору № 596, виданий 15 травня 2013 року, а також журнал реєстру нотаріальних дій, які здійснювалися на період посвідчення договору; зобов`язано відповідача ОСОБА_2 надати суду оригінал договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , серія та номер договору № 596, виданий 15.05.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено експертам ХНІІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса; на вирішення експертів поставлено запитання: Чи виконаний підпис від імені відчужувача ОСОБА_3 в договорі довічного утримання, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , серія та номер договору 596, посвідченому 15 травня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. особисто ОСОБА_3 ?

11 вересня 2015 року Харківським НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса у зв`язку з ненаданням об`єктів дослідження та порівняльного матеріалу, що виключає можливість проведення експертизи, цивільну справу повернуто для усунення недоліків.

11 листопада 2015 року Харківським НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса повідомлено, що виконання експертизи за ухвалою суду неможливе у зв`язку з не надходженням необхідних матеріалів.

12 листопада 2015 року позивач подала заяву про витребування доказів.

16 листопада 2015 року представник відповідача ОСОБА_6 подав заперечення на додаткову позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на наступне. Сторонами договору довічного утримання є: відчужувач ним може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров`я; набувач - ним може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа. Договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або на вимогу набувача, що говорить про те, що позивач не є стороною оскаржуваного договору і не має права відповідно до Закону на його оскарження. Відповідно договір довічного утримання № 596 від 15.05.2013 був укладений в письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С. Д. та зареєстрований належним чином, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3467727 ввід 15.05.2013. Виходячи з принципу змагальності у відповідача не маю обов`язку надати примірник договору довічного утримання до матеріалів справи. Крім того позивач вважає оскаржуваний договір недійсним через те, що він був посвідчений нотаріусом після 20 години 00 хвилин. Проте ані ЗУ «Про нотаріат», ані Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачені часові рамки вчинення нотаріальних дій. Тому таке посилання позивача в своєму позові про неправомірність дій нотаріуса є незаконним та безглуздим. Відповідно до ч. 2 глави 1 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, що стосується місця вчинення нотаріальної дії в окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. В даному випадку приватним нотаріусом Клопотовим С.Д. нотаріальна дія була вчинена за місцем проживання ОСОБА_7 , про що він зазначає в самому договорі довічного утримання, як це і вимагає закон. Договір довічного утримання був посвідчений нотаріусом з додержанням всіх норм законодавства, як зазначається в самому договорі, його було підписано сторонами в присутності нотаріуса, особи сторін та їх дієздатність було встановлено, а також перевірено належність житлового будинку ОСОБА_3 та цей договір пройшов державну реєстрацію. До того ж, якщо позивач не згодна з дійсністю договору довічного утримання, то їй потрібно не оскаржувати договір довічного утримання, оскільки вона не має на це права, а вибрати інший спосіб захисту своїх прав.

14 січня 2016 року позивач подала заяву про витребування доказів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2016 року заяву позивача про витребування доказів задоволено; витребувано у відповідача оригінал договору довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , реєстровий № 596, від 15.05.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д.; витребувано з управління Пенсійного фонду Харківського району Харківської області оригінал пенсійної справи на ім`я ОСОБА_3 (справа заводилася орієнтовно в 1988 році); витребувано з Державного Вищого навчального закладу Харківський коледж текстилю та дизайну ( раніш був механіко-технологічний технікум), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 особову справу працівника ОСОБА_3 , яка працювала в закладі з 1965 по 1983 роки; витребувано з Обласного багатопрофільного санаторію, який знаходиться за адресою: 61009, м. Харків, проспект Гагаріна № 266 особову справу працівника ОСОБА_3 , яка працювала в закладі з 1983 по 1988 роки.

06 квітня 2016 року Харківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області надано оригінал архівної пенсійної справи на померлу ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 адміністрацією КЗОЗ «Обласний багатопрофільний дитячий санаторій» подано лист, відповідно до якого ОСОБА_3 не працювала у вказаному закладі в зазначений в ухвалі термін.

26 квітня 2016 року представник позивача подав заяву про долучення доказів по справі.

19 липня 2016 року Харківським НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса у зв`язку з ненаданням об`єкту дослідження та порівняльного матеріалу, що виключає можливість проведення експертизи, цивільну справу повернуто для усунення недоліків.

20 жовтня 2017 року представник позивача подав заяву про витребування доказів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року заяву представника позивача про витребування доказів задоволено; витребувано у відповідача оригінал договору довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , реєстровий № 596, від 15.05.2013, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д.; витребувано з Державного Вищого навчального закладу Харківський коледж текстилю та дизайну особову справу працівника ОСОБА_3 , яка працювала в закладі з 1965 по 1983 роки; витребувано з Обласного багатопрофільного дитячого санаторію особову справу працівника ОСОБА_3 , яка працювала в закладі з 1983 по 1988 роки.

31 травня 2018 року адміністрацією КЗОЗ «Обласний багатопрофільний дитячий санаторій» подано лист, відповідно до якого ОСОБА_3 не працювала у вказаному закладі в зазначений в ухвалі термін.

31 травня 2018 року адміністрацією Державного Вищого навчального закладу «Харківський коледж текстилю та дизайну» надано копію особової справи колишнього працівника ОСОБА_3 .

18 липня 2019 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів.

11 грудня 2019 року представник відповідача подав клопотання про виклик свідка.

19 березня 2020 року представник позивача подав клопотання про виклик та допит свідків.

19 березня 2020 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено; витребувано докази з Харківського обласного державного нотаріального архіву, Харківської районної державної адміністрації, Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, Харківського обласного дитячого туберкульозного клінічного санаторію, КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Павлової Олени Олександрівни, Комунального закладу охорони здоров`я Покотилівська поліклініка Харківського району, Державної Установи інститут проблем ендокринної патології ім. В.Я. Данилевського Національної академії медичних наук України.

01 липня 2020 року ДУ «Інститут проблем ендокринної патології ім. В.Я. Данилевського Національної академії медичних наук України» надано лист, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за останні 25 років не перебувала на стаціонарному лікуванні та за останні 5 років не зверталася амбулаторно.

03 липня 2020 року Харківським обласним державним нотаріальним архівом надано лист, відповідно до якого діяльність приватного нотаріуса Клопотова С.Д. по Харківському районному нотаріальному округу Харківської області припинена на підставі Наказу Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 444/4 від 23.09.2015. Нотаріальні документи вилучені комісією Головного територіального управління юстиції у Харківській області та передані на державне зберігання до нотаріального архіву, архівному фонду присвоєно № 154. В матеріалах фонду № 154 «Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотов Станіслав Давидович» договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 15 травня 2013 року за р. № 596, не виявлений. Реєстри для реєстрації нотаріальних дій за 2013 рік комісією при вилученні не виявлено. Звірку наявності нотаріальних документів за цей період за реєстрами не проводилась в зв`язку з їх відсутністю.

08 липня 2020 року Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області надано копію спадкової справи № 575/2013 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

15 липня 2020 року КНП «Обласний дитячий туберкульозний клінічний санаторій» надано лист, відповідно до якого ОСОБА_3 дійсно працювала у вказаному закладі вихователем з 01.12.1980 по 24.06.1989 включно; в архіві санаторія оригіналу її особової справи не збереглося; надано копію сторінки журналу реєстрації трудових книжок працівників, де при звільненні ОСОБА_3 особисто розписалася за отримання трудової книжки.

15 липня 2020 року КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» надано копію інвентаризаційної справи № 1298 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

18 липня 2019 року представник позивача подав клопотання про виклик та допит свідків.

17 листопада 2020 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О.О. надано оригінал договору дарування частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_3 , реєстр № 1675.

23 листопада 2020 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів.

02 грудня 2020 року Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області надано копію спадкової справи № 575/2013 після померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02 грудня 2020 року адміністрацією ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну» надано оригінал особової справи ОСОБА_3 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 грудня 2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено; витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Клопотова С.Д. оригінал нотаріальної справи щодо посвідчення 15 травня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за реєстровим номером 596, а у випадку відсутності нотаріальної справи інформацію про те, чи була здана справа до архіву, втрачена або знищена, чи взагалі посвідчувався вказаний договір нотаріусом; витребувано у Харківського обласного дитячого туберкульозного клінічного санаторію оригінал сторінки з Журналу реєстрації трудових книжок працівників, на якій міститься підпис ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка працювала в закладі з 1980 по 1989 роки, отримання трудової книжки при звільненні.

11 грудня 2020 року Харківською районною державною адміністрацією надано лист про неможливість виконання ухвали суду від 09 червня 2020 року.

21 січня 2021 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2021 року клопотання представника позивача задоволено; витребувано від структурного підрозділу Комунального некомерційного підприємства Харківської районної ради «Мереф`янська Центральна районна лікарня» інформацію про те, чи зверталася за медичною допомогою, чи перебувала на обліку в поліклініці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у випадку якщо перебувала - оригінали медичної документації, в тому числі історію хвороби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; витребувано у КНП «Обласний центр онкології» інформацію про те, чи зверталася за медичною допомогою, перебувала на стаціонарному/амбулаторному лікуванні/обліку ОСОБА_3 , в разі, якщо перебувала - оригінали медичної документації, в тому числі історію хвороби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

29 січня 2021 року адміністрацією «Обласного дитячого туберкульозного клінічного санаторію» надано лист про неможливість виконання ухвали суду від 09 грудня 2020 року.

29 січня 2021 року Управлінням соціального захисту населення ХРДА надано лист, відповідно до якого ОСОБА_3 на обліку в Управлінні не перебувала, зразки підпису та почерку в Управлінні відсутні.

23 лютого 2021 року Височанською селищною радою надано лист, відповідно до якого у раді відсутні оригінали документів, що містять зразки підписів та почерку ОСОБА_3 .

24 лютого 2021 року КНП «Мереф`янська центральна районна лікарня» надано лист, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не знаходилась на стаціонарному лікуванні в Будянському стаціонарному відділенні КНП «МЦРЛ».

22 квітня 2021 року КНП «Обласний центр онкології» надано лист, відповідно до якого медична документація щодо ОСОБА_3 у закладі відсутня.

28 квітня 2021 року КНП «Мереф`янська центральна районна лікарня» надано лист, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не знаходилась на стаціонарному лікуванні в Будянському стаціонарному відділенні КНП «МЦРЛ», на обліку в поліклініці КНП «МЦРЛ» не перебувала, амбулаторна картка відсутня.

13 травня 2021 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. надано лист про неможливість подати витребувані оригінали нотаріальної справи щодо посвідчення 15 травня 2013 року договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за реєстровим мером 596, так як на підставі наказу № 117/3 від 08 червня 2015 року виданого Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області, припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального кругу Харківської області Клопотова С.Д., у зв`язку з чим усі архівні справи були передані до Харківського обласного державного нотаріального архіву; проте у 2013 році в офісі нотаріуса були викрадені деякі документи в тому числі й вищевказані справи, щодо факту викрадення Київським районним відділом міліції м. Харкова була заведена кримінальна справа.

09 грудня 2021 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2021 року клопотання представника позивача задоволено; витребувано та зобов`язано ОСОБА_2 надати оригінал договору довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , реєстровий № 596, від 15.05.2013, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д.

Спеціальним розпорядженням Голови Верховного суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються Харківським районним судом Харківської області та визначено територіальну підсудність Полтавському районному суду Полтавської області.

На підставі вищевказаного розпорядження цивільна справа передана до Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2023 року справу передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2023 року справу прийнято в провадження.

01 квітня 2024 року представник відповідача подав клопотання про виклик свідка.

01 квітня 2024 року представник відповідача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

10 квітня 2024 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 липня 2024 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено; зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати відомості із Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо ОСОБА_6 , а саме: про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» станом на 04 лютого 2024 року.

08 серпня 2024 року Міністерством соціальної політики України на виконання ухвали суду подано інформацію.

01 жовтня 2024 року представник позивача подав клопотання про призначення експертизи та заяву про встановлення факту у зв`язку з ухиленням учасника справи від подання документів, необхідних для проведення експертизи.

18 листопада 2024 року представник відповідача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

24 квітня 2025 року суд перейшов до судового розгляду справи по суті.

09 червня 2025 року представник відповідача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

28 липня 2025 року представник позивача подав додаткові пояснення у справі.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. У судових дебатах вказав, що ОСОБА_3 не підписувала договір довічного утримання, укладений нібито між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , серія та номер договору 596, посвідчений 15 травня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. З метою підтвердження вказаних обставин та доведення їх належними та допустимими доказами позивач та її представник впродовж тривалого часу вживали всіх можливих заходів для проведення почеркознавчої експертизи. Ані в Харківському обласному нотаріальному архіві, ані у приватного нотаріуса Клопотова С.Д. отримати оригінал оспорюваного договору неможливо. Також неможливо отримати оригінал реєстру для реєстрації нотаріальних дій, в якому мав би міститися підпис у випадку посвідчення угоди. Такі реєстри не вилучалися комісією при управлінні юстиції під час вилучення архіву приватного нотаріуса Клопотова С.Д. Водночас оригінал договору наявний у представника відповідача, який надавав його для огляду в судовому засіданні. Він неодноразово повідомляв суду, що два оригінали договору знаходяться у сторони відповідача, однак долучити один з них до матеріалів справи відмовився під звукозапис в одному із судових засідань. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року втретє витребувано та зобов`язано відповідача надати оригінал договору довічного утримання, укладеного між відповідачем та ОСОБА_3 , реєстровий № 596 від 15.05.2013, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. Впродовж 2017-2023 років сторона відповідача ігнорувала вимогу суду надати оригінал договору для проведення експертизи, мотивуючи це принципом змагальності і тим, що «не зобов`язані допомагати стороні позивача». На початку квітня 2024 року представник відповідача надав до матеріалів справи акт про пожежу, яка сталася за адресою: Харківська область, місто Південне, вул. Героїв Чорнобиля, 3Б. В судовому засіданні представник відповідача заявив, що обидва оригінали договору, необхідні для проведення експертизи, були знищені внаслідок пожежі, яка сталася 04 лютого 2024 року за місцем його фактичного проживання. Не за місцем здійснення адвокатської діяльності, не за місцем реєстрації, не за місцем проживання відповідача, а саме за місцем фактичного перебування представника відповідача. Представник відповідача не надав жодних доказів необхідності зберігання двох екземплярів договорів свого клієнта не за місцем роботи в зареєстрованому офісі, а за іншою адресою, а також в чому полягала необхідність збереження двох екземплярів оспорюваного договору саме у представника. Так само були відсутні перешкоди для надання хоча б одного екземпляру договору для проведення експертизи протягом майже 9 років розгляду справи у суді. Відповідачем проігноровано щонайменше 3 ухвали суду про витребування оригіналу договору та зобов`язання надати оригінал документи для проведення експертизи. Провести експертизу без оригіналу оспорюваного договору, підпис в якому виконано, на думку позивача, не матір`ю позивача ОСОБА_3 , а іншою особою, неможливо. Систематичне умисне ненадання документів стороною відповідача на вимогу суду, за неможливості отримати документи, які є об`єктом експертизи, з інших джерел, є ухиленням відповідача від проведення експертизи. Сторона відповідача впродовж багатьох років умисно не надавала жоден екземпляр договору з метою унеможливити проведення експертизи. Відповідно є підстави для застосування наслідків, передбачених ч. 1 ст. 109 ЦПК України (у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні). Крім того надання одного екземпляру договору стороною відповідача не створювало для неї жодних ризиків, якщо договір дійсно підписувала ОСОБА_3 . І навпаки, якщо відповідачу достовірно було відомо, що ОСОБА_3 не підписувала оспорюваний договір, у відповідача та її представника були підстави для ухилення від надання оригіналу договору впродовж такого тривалого часу.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив у задоволенні заявлених вимог відмовити з підстав викладених ним письмово. У судових дебатах вказав, що позивач та відповідач є рідними матір`ю та донькою, а померла ОСОБА_3 матір`ю позивача та рідною бабусею відповідача. При цьому, саме бабуся замість своєї доньки (позивача) виховувала свою онучку (відповідача), проживала з нею постійно. Згідно з місцем реєстрації, вказаним в паспорті відповідача, відповідач проживала за однією адресою із своєю бабусею померлою ОСОБА_3 з 1994 року (з моменту оформлення паспорту у зв`язку з досягненням 16 років), останні 3 роки перед смертю бабусі, коли ОСОБА_3 була важкохворою, лежачою, не могла пересуватися, відповідач доглядала її, купувала ліки та продукти для неї, піклувалася за нею до самої смерті, за свій рахунок поховала бабусю. При цьому позивач жодної участі у піклуванні за своєю важкохворою матір`ю ОСОБА_3 не приймала, інтересу до неї не проявляла аж до її смерті, і згадала про померлу матір тільки у зв`язку з бажанням набути майно у спадщину після її смерті. Тому бабуся перед смертю забажала передати онуці своє майно за договором довічного утримання. Спірний договір довічного утримання № 596 від 15.05.2013 був укладений в письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С. Д. та зареєстрований належним чином, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3467727 від 15.05.2013. Представник відповідача неодноразово надавав суду для огляду оригінал вказаного спірного договору, який був оглянутий в судовому засіданні під час розгляду цієї справи і судом і іншими учасниками процесу. Зокрема, посилання на такий факт міститься в ухвалі суду від 13.12.2021. При цьому, жодних нарікань чи сумнівів з приводу неоригінальності (підроблення) спірного договору, порушення форми договору (не письмова, не посвідчена нотаріусом, не зареєстрована в реєстрі) ані у суду ані в учасників процесу під час огляду такого оригіналу спірного договору не виникало. Окрім того, в матеріалах справи міститься копія спірного договору, що надає можливість пересвідчитися в додержанні форми договору. Норма права, передбачена ч. 1 ст. 109 ЦПК України, є імперативною щодо правових наслідків ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів або від іншої участі в експертизі. Таки чином ухилятися можливо тільки після призначення експертизи ухвалою суду та відповідно до вимог закону. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо провести експертизу для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні. В матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення відповідачу або її представнику ухвали про призначення судової експертизи від 07.08.2015 (з урахуванням прийняття її судом за їх відсутності), отже, стверджувати, що вони взагалі були обізнані з приводу прийняття судом такої ухвали безпідставно. Будь-які умисні/неумисні дії зі сторони відповідача чи її представника щодо ухилення від участі в проведенні експертизи чи ненадання за запитом експерта (ухвалою суду) документів, необхідних для проведення такої експертизи, відсутні. Ухвала про призначення судової експертизи була ухвалена судом за 10 років розгляду справи тільки один раз 07.08.2015. Між тим, вказана ухвала суду не відповідала вимогам ст. 103, 104 ЦПК України, а матеріали направлені судом для проведення експертизи не відповідали вимогам п.3.2. Інструкції. Отже, ухвала не підлягала виконанню за браком процесуальної форми та суті недоліків, які вона містила. Окрім того, всі ухвали про витребування зразків підпису ОСОБА_3 оригіналу спірного договору, інших документів, які могли бути необхідні для проведення почеркознавчої експертизи, суд почав ухвалювати пізніше, після відмови в проведенні експертизи експертною установою в 2015 році. Тому, слід прийти до висновку про порушення самим судом процедури призначення експертизи, відсутність в матеріалах справи станом на 07.08.2015 будь-яких зразків почерку ОСОБА_3 , інформації про стан її здоров`я, при відсутності яких в будь-якому випадку неможливо було провести почеркознавчу експертизу за ухвалою від 07.08.2015. При цьому, 30.09.2024 представником позивача було подане повторне клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке не було задоволено судом. Отже, відсутні підстави для застосування ст. 109 ЦПК України. Посилання представника позивача в своїй заяві про встановлення факту у зв`язку з ухиленням учасника справи від подання документів, необхідних для проведення експертизи є безпідставним. Крім того з першого дня повномасштабного вторгнення місто Харків постійно піддається масованим обстрілам з боку РФ. Задля збереження свого життя та здоров`я, життя та здоров`я членів своєї родини, представник відповідача був вимушений тимчасово, на час до оголошення воєнного стану припиненим, змінити адресу проживання та ведення своєї адвокатської діяльності на Харківський район, місто Південне, вул. Героїв Чорнобиля, 3-Б. 04.02.2024, коли представник відповідача перебував у м. Києві, вночі, сталася пожежа в його будинку за вказаною адресою, ледь не загинула дружина представника відповідача, яка була важко травмована під час пожежі, пожежею також було знищено повністю майно, що знаходилося на другому поверсі будинку, в тому числі робочі документи представника відповідача, документи його клієнтів. Оригінали спірного договору також були знищені пожежею. Отже, неможливо провести судову почеркознавчу експертизу у зв`язку із знищенням пожежею оригіналів спірного договору. Таким чином позивачем не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що за даними витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3467727 та № 3467804 від 15 травня 2013 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку з кадастровим номером :00:013:0021 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання, номер 596, виданого 15.05.2013 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д.

В якості доказів суду надано:

копія державного акту серії ЯЕ 494068 на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:013:0021 за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Покотилівською селищною радою на підставі рішення від 28.03.2008;

договір дарування від 15.12.2001 частини жилого будинку, за даними якого ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Також суду надано: копію інвентаризаційної справи № 1298 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; оригінал архівної пенсійної справи на померлу ОСОБА_3 ; копію особової справи № 7 ОСОБА_3 ; копію сторінки журналу реєстрації трудових книжок працівників КНП «Обласний дитячий туберкульозний клінічний санаторій»; оригінал особової справи ОСОБА_3 з ДВНЗ «Харківський коледж текстилю та дизайну»; копію акту від 04.02.2024 про пожежу за адресою: АДРЕСА_4 ; копія довідки № 6324- від 22.04.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 ; інформація Міністерства Соціальної політики України з інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, відповідно до якої станом на 05.08.2024 ОСОБА_6 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з 22.04.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в статті 203 ЦК України, якою передбачено що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Суд, аналізуючи норми діючого законодавства у їх сукупності на надані сторонами докази приходить до наступного висновку.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору довічного утримання від 15 травня 2013 року, що укладений між її матір`ю ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_2 позивач ставила під сумнів вчинення підпису у вказаному договорі саме ОСОБА_3 , тому для з`ясування вказаної обставини судом була призначена почеркознавча експертиза та вжиті заходи для її проведення: було витребувано оригінал спірного договору у відповідача та приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотова С.Д., який посвідчував договір, а після отримання відповіді приватного нотаріуса і Харківського обласного державного нотаріального архіву про неможливість подати витребуваний оригінал, судом повторно витребувано оригінал спірного договору у відповідача.

Враховуючи, що відповідачем не виконані ухвали суду від 14.01.2016, 30.10.2017, 13.12.2021 про надання для проведення почеркознавчої експертизи оригіналу договору довічного утримання від 15 травня 2013 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та не надано спірний договір, без якого неможливо провести експертизу, суд вважає, що відповідач ухилилась від подання експертам необхідного документу, тому вважає доведеним, що підпис на вказаному договорі виконаний не ОСОБА_3 , що є підставою для визнання його недійсним, при цьому суд враховує, що відповідач мала можливість надати витребуваний документ, оскільки представник відповідача під час розгляду справи підтвердив його наявність. Також суд, приймає до уваги, що до матеріалів справи не долучено і копію вказаного договору.

Посилання представника відповідача про неможливість надання вказаного договору в період після 04.02.2024 року, суд розцінює критично і не приймає до уваги, оскільки безспірних даних, що оригінал договору був знищений під час пожежі суду не надано, тоді як запитуваний договір витребовувався у відповідача ухвалами від 14.01.2016, 30.10.2017, 13.12.2021.

Щодо вимог позивача про визнання права власності суд приходить до наступного.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 04 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 81.

Родинний зв`язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується: даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що видано 13 липня 1955 року Покотилівською селищною радою, де вказано, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та її батьками записано: батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_3 , запис № 96 від 13 липня 1955 року.

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується даними пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 19.08.2010 Пенсійним фондом України.

05 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

05 липня 2013 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області заведено спадкову справу № 575/2013 після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується даними витягу № 34446181 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.07.2013.

За даними Інформаційної довідки № 34445941 від 05 липня 2013 року зі Спадкового реєстру, ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 23 квітня 2013 року приватним нотаріусом Павловою О.О.

За даними листа № 2635/02.14 від 17 жовтня 2014 року Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду з питання оформлення спадщини після померлої матері ОСОБА_3 , так як, відсутній правовстанавлювальний документ, який підтверджує право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за вищевказаним спадкодавцем, та не була здійснена реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно до 01.01.2013.

Відповідно до листа КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 02 грудня 2014 року, за архівними матеріалами інвентаризаційної справи на об`єкт за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що право власності (станом на 31.12.12) на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в цілому за ОСОБА_3 на підставі: свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Першою Держнотконторою Харківського району Харківської обл. 16.11.2001, p № 3-2502(в 1/2 частині); договору дарування, посвідченого Павловою О.О. приватним нотаріусом ХРНО 15.12.2001, p № 1675 (в 1/2 частині).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 входять житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя склала заповіт, а її донька позивач ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_3 була непрацездатною, а тому має право на половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов`язкову частку), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 202-204, 215, 1217 1218, 1241 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір довічного утримання від 15 травня 2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д., реєстр № 596.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 244 (двісті сорок чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 15 серпня 2025 року.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна