Справа № 301/1923/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2025 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Симканич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

Посилається на те, що у січні 2022 року при розмові із позивачкою відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили про те, що мають намір продати житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вирішила придбати цей житловий будинок, так як продавці призначили прийнятну для неї ціну в розмірі 110 000 (сто десять тисяч) гривень. Позивачка погодилася на таку пропозицію, так як бажала придбати нерухоме майно для проживання своєї сім`ї. За їх домовленістю 27.01.2022 року ОСОБА_1 передала всю обумовлену суму вартості житлового будинку відповідачам кожному по п`ятдесят п`ять тисяч гривень, а разом сто десять тисяч гривень, про що останні надали їй відповідні розписки. Також відповідачі надали позивачці оригінал договору куплі-продажу житлового будинку, який укладено 29.12.1973 року, посвідчено нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори Денісовою М.В., зареєстровано в реєстрі за № 3812.

З січня 2022 року (часу укладення усного договору куплі-продажу житлового будинку) ОСОБА_1 користується житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_1 на правах власника. Отже, за таких обставин цей договір можливо визнати таким, що відбувся.

За їх домовленістю відповідачі повинні були до 2023 року оформити спадщину та зобов`язувалися на протязі року укласти із позивачкою договір купівлі - продажу житлового будинку у нотаріальному порядку. Однак, незважаючи на її численні прохання, своєї обіцянки відповідачі до цього часу не виконали.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повністю виконали умови договору куплі-продажу земельної ділянки: позивачка сплатила всі кошти за придбане нерухоме майно, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передали їй житловий будинок та надвірні споруди у власність, тобто воля сторін договору була спрямована саме на встановлення цивільно-правових відносин купівлі-продажу нерухомого майна, про що свідчать їх дії.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками вищезазначеного житлового будинку як єдині спадкоємці першої черги після смерті своїх батьків ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 (змінила прізвище згідно повторного шлюбу), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується відповідними свідоцтвами про смерть. Інші спадкоємці майна ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - відсутні.

На початку листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з метою здійснення дій по реєстрації укладеного правочину в нотаріальній формі, однак, їй було відмовлено у реєстрації договору з тих підстав, що договір куплі-продажу є двостороннім договором, а тому при його укладенні та реєстрації нотаріусом необхідна присутність, як продавців так і покупця.

У зв`язку з відсутністю нотаріального оформлення договору куплі-продажу житлового будинку, ОСОБА_1 не може оформити на себе належним чином право власності. При цьому відповідачі перешкоджають їй в укладенні договору та отриманні належних правовстановлюючих документів на придбане позивачкою нерухоме майно, та як не бажають з`являтися у нотаріальну контору.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву (а. с. 55), якою позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути в її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви (а. с. 51, 53), в яких позов визнали, не заперечили проти визнання права власності за позивачкою, справу просили розглянути в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що у січні 2022 року при розмові із позивачкою відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили про те, що мають намір продати житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вирішила придбати цей житловий будинок, так як продавці призначили прийнятну для неї ціну в розмірі 110 000 (сто десять тисяч) гривень. Позивачка погодилася на таку пропозицію, так як бажала придбати нерухоме майно для проживання своєї сім`ї. За їх домовленістю 27.01.2022 року ОСОБА_1 передала всю обумовлену суму вартості житлового будинку відповідачам кожному по п`ятдесят п`ять тисяч гривень, а разом сто десять тисяч гривень, про що останні надали їй відповідні розписки (а. с. 34, 35). Також відповідачі надали позивачці оригінал договору куплі-продажу житлового будинку, який укладено 29.12.1973 року, посвідчено нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори Денісовою М.В., зареєстровано в реєстрі за № 3812 (а. с. 23-24).

З січня 2022 року (часу укладення усного договору куплі-продажу житлового будинку) ОСОБА_1 користується житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_1 на правах власника. Отже, за таких обставин цей договір можливо визнати таким, що відбувся.

За їх домовленістю відповідачі повинні були до 2023 року оформити спадщину та зобов`язувалися на протязі року укласти із позивачкою договір купівлі - продажу житлового будинку у нотаріальному порядку. Однак, незважаючи на її численні прохання, своєї обіцянки відповідачі до цього часу не виконали.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повністю виконали умови договору куплі-продажу земельної ділянки: позивачка сплатила всі кошти за придбане нерухоме майно, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передали їй житловий будинок та надвірні споруди у власність, тобто воля сторін договору була спрямована саме на встановлення цивільно-правових відносин купівлі-продажу нерухомого майна, про що свідчать їх дії.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками вищезазначеного житлового будинку як єдині спадкоємці першої черги після смерті своїх батьків ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 (змінила прізвище згідно повторного шлюбу), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується відповідними свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а. с. 25, 26). Інші спадкоємці майна ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - відсутні.

На початку листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з метою здійснення дій по реєстрації укладеного правочину в нотаріальній формі, однак, їй було відмовлено у реєстрації договору з тих підстав, що договір куплі-продажу є двостороннім договором, а тому при його укладенні та реєстрації нотаріусом необхідна присутність, як продавців так і покупця.

У зв`язку з відсутністю нотаріального оформлення договору куплі-продажу житлового будинку, ОСОБА_1 не може оформити на себе належним чином право власності. При цьому відповідачі перешкоджають їй в укладенні договору та отриманні належних правовстановлюючих документів на придбане позивачкою нерухоме майно, та як не бажають з`являтися у нотаріальну контору.

На замовлення ОСОБА_1 на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 Комунальним підприємством «Іршавське бюро технічної інвентаризації» Іршавської міської ради Закарпатської області виготовлено технічний паспорт (а. с. 57-63).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82057170 та № 82057148 від 31.07.2025 року спадкові справи після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заводилися (а. с. 49, 50).

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність вимог позивачки, тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 202, 220, 328 та 655 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним, укладений 27 січня 2022 року між продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок та надвірні споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар