Справа № 646/8139/25
№ провадження 2/646/4133/2025
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

19.08.2025 м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Шиховцова А.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дороніної Інни Леонідівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дороніної Інни Леонідівни - звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 (громадянкою Республіки Польща), який зареєстрований 16.12.2017 Органом реєстрації актів цивільного стану Вроцлавек Воєводства Куявсько-Поморське Республіки Польщі, номер акту: 0464011/00/АМ/2017/418100.

По відношенню до переданого на розгляд суду позову слід зазначити, що статтею 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Подружжя, яке немає спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Таким чином, фактичний аналіз змісту вищенаведених законодавчих приписів свідчить про те, що у випадку, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають най більш тісний зв`язок іншим чином .

Такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 21.11.2019 по справі № 553/703/18 (провадження №61-7956св19).

Так, на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, судом здійснено запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова, згідно з яким було отримано інформацію, що ОСОБА_4 не значиться зареєстрованою згідно з відомостями Реєстру.

Всупереч п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві відсутні такі відомості про відповідача: місце проживання чи перебування, де перебуває відповідач на даний час, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Враховуючи викладене, а також той факт, що шлюб між сторонами зареєстрований в Республіці Польща, спільна дитина сторін народилася в Республіці Польща, відомості щодо фактичного перебування відповідача, яка є громадянкою Польщі відсутні, як і відсутні в матеріалах справи докази спільного проживання сторін на території України та/або проживання відповідача на території України, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Таким чином, позивачу слід надати докази спільного проживання сторін на території України та/або фактичного проживання відповідача на території України, що свідчило б про можливість розірвання шлюбу за законодавством України, або ж відомості про адресу реєстрації/проживання відповідача на території іншої країни.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Питання надання правової допомоги між Україною та Республікою Польща врегульовані Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, (ратифікований постановою Верховної Ради України № 3941-ХІІ 04.02.94).

У випадку, коли буде встановлено, що місце проживання відповідача у Республіці Польща, суду необхідно буде направляти копії позовної заяви та додані до неї документи до Республіки Польща в порядку передбаченому договором, а також судове доручення до компетентного судового органу Республіки Польща для проведення окремих процесуальних дій, водночас відсутність відомостей про місце перебування відповідача за межами України буде унеможливлювати виконати судове доручення.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 175, 177, 185, 257, 260 Цивільного процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дороніної Інни Леонідівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати представнику позивача строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Шиховцова