Справа № 592/8246/25
Провадження № 2/592/2082/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянувши заяву позивачки про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матіральної компенсації,

у с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , в якому вона просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну компенсацію за одноособове володіння та користування часткою квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві власності в розмірі 100 000 грн.

11.08.2025 позивачка ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення доказів, в якій просила в порядку ст.116 ЦПК України забезпечити докази у справі шляхом звернення до Національної поліції про встановлення факту здачі відповідачкою спільної квартири в оренду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1- 3 ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Згідно з вимогами пунктів 4, 5 ч. 1 ст.117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Надаючи юридичну оцінку заяві ОСОБА_3 про забезпечення доказів, з урахуванням викладених у ній обставин, суд дійшов висновку, що остання не відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.116 ЦПК України.

Так, заявниця підставу звернення з такою заявою фактично зводить до встановлення органом Національної поліції факту здачі в оренду квартири, тим самим перекладає обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи, та надання таких доказів на підтвердження заявлених нею вимог на орган виконавчої влади, до повноважень якого здійснення таких функцій не входить; що, в свою чергу, не є підставою для забезпечення доказів у розумінні ст.116 ЦПК України.

Таким чином, заявником не обґрунтовано та не доведено підстав для забезпечення доказів у порядку статей 116-118 ЦПК України.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.116 -118, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_3 про забезпечення доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 18.08.2025.

Суддя Т.В. Шияновська