Справа № 366/2589/25
Провадження № 2-з/366/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 селище Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Мовчан В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал»

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Представники учасників процесу: без виклику

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (далі відповідач) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68226014, яке відкрито на підставі виконавчого напису № 2851, вчиненого 22.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 12080 грн (з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1068 грн).

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За приписами п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною 6 ст. 151 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У частині 1 ст. 3 та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення доказів або позову складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028 грн 00 коп.

Таким чином, за подання даної позовної заяви, повинен бути сплачений судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

При цьому, за подання даної заяви про забезпечення позову до суду позивачем судовий збір не сплачено, у заяві вказано, що він є учасником бойових дій та в силу положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України"Про судовий збір" звільняється від сплати судового збору.

Однак суд, приймаючи до уваги статус позивача - учасник бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, та зміст позовних вимог, переконаний, що за подання даної заяви про забезпечення позову до суду позивачем все ж повинен бути сплачений судовий збір, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто пунктом 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII. У статті 22 цього ж Закону передбачено, що ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначено у статті 12 цього Закону.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень Закону № 3551-XII.

Вказані висновки про застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20.

Крім того, у постанові від 12 грудня 2023 у справі № 600/1927/23-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вкотре звернув на це увагу та вказав, що за змістом частини другої статті 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Чинний на сьогодні ЦПК України передбачає, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

Приймаючи до уваги те, що предметом позову в межах якого подано дану заяву про забезпечення позову є оскарження виконавчого напису нотаріуса щодо стягнення кредитної заборгованості, суд приходить до висновку, що дана справа не пов`язана з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій, а тому позивач не звільняється від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України"Про судовий збір" та повинен сплатити судовий збір у зазначеній вище сумі. Інших підстав звільнення позивача від сплати судового збору у позовні заяві не наведено.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 153, статтями 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову подану разом з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Віталій МОВЧАН