Справа № 723/541/25
Провадження № 2/723/1425/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Петреску Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області до ОСОБА_1 про відібрання дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради №14 від 21.01.2025 року визнано доцільним відібрання дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав та уповноважено Службу у справах дітей Сторожинецької міської ради звернутися до суду з позовом, оскільки на адресу Служби у справах дітей 07 січня 2025 року надійшло повідомлення про неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 щодо її малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Просили відібрати дитину без позбавлення її батьківських прав та стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.02.2025 року, до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

05 лютого 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 09 травня 2025 року справу призначено до судового розгляду на 02 липня 2025 року.

Представник позивача Органу опіки та піклування Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області позов підтримав, просив його задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, двічі подавала клопотання про відкладення розгляду справи для подачі заперечення на позов, однак в подальшому до суду не з`являлася та причини неявки суду не повідомляла. Відзив на позов не подавала, клопотань не заявляла.

Дослідивши усі надані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Щодо позовної вимоги про відібрання дитини, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 16 травня 2024 року (а.с.6)., малолітня ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Сторожинець, її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.6). Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.7).

Згідно даних зазначених у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження від 16.05.2024 року № 5 державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Як встановлено під час розгляду справи, мати не виконує належним чином свої батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дитини, зловживає спиртними напоями та створює загрозу для дитини, залишаючи її на сторонніх людей на декілька днів.

Так родичі відповідача звернулися до поліції про те, що відповідач залишила в них свою малолітню дитину на кілька годин. Сама з 30.12.2024 року по 06.01.2025 року їздила кудись у своїх справах, а коли повернулася, то повідомила, що втратила своє житло в м.Сторожинець і немає куди далі йти з дитиною, при цьому вона перебувала в стані наркотичного сп`яніння. Також родичі повідомили, що в пляшці для дитячого харчування, яку їм залишила відповідач ними було виявлено алкогольні напої за смаком пива, яким вона напувала дитину. Крім того вказали, що вона поїла дитину ще і кавою, а на їх питання навіщо ж ти даєш дитині це пити відповідач відповіла, що дитина сама хоче це пити.

Відповідно до копії акту проведення оцінки рівня безпеки дитини 30 січня 2025 року встановлено, що мати залишила дитину на тривалий час в родичів з 30.12.2024 року по 06.01.2025 року, з`явилася з ознаками наркотичного сп`яніння (утруднена розмова, порушена координація рухів).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першоїстатті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно із пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитинита/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від матері серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання та ухиляння матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Така небезпека може випливати не лише із поведінки матері, а й із її особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від матері достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток та малолітній вік.

За наведених обставини, суд доходить висновку, що відповідач, не усвідомлює в повній мірі свого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, зняла з себе обов`язки з виховання та забезпечення дитини, веде негідний спосіб життя, зловживаючи алкоголем, ставлячи у небезпеку життя та здоров`я дитини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доцільність відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, оскільки це є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і відповідач, відповідно до частини 3 статті 170 СК України, не позбавлена можливості повернути дитину. Суд зауважує, що відібрання дитини у матері це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на малолітню дитину, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до ч.4 ст.170 ЦПК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

У відповідності до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів судом враховуються положеннястатті 182 СК Українита те, що відповідачі працездатні особи, не має виплат по іншим виконавчим документам.

Відповідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідачів на користь малолітніх дітей.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 51, 150, 152, 155, 164, 170, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області до ОСОБА_1 про відібрання дитини та стягнення аліментів, задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 у матері ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 без позбавлення батьківських прав.

Передати дитину, для її подальшого влаштування, органу опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області.

Стягувати із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь закладів, установ, опікунів або інших фізичних чи юридичних осіб, де перебуватиме дитина, аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.02.2025 року, до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Аліменти стягувати з 03 лютого 2025 року, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп., на користь держави, звільнивши від сплати позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Суддя: Іван ЯКІВЧИК