Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

8 серпня 2025 рокуселище Романів

Вступна частина

Романівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Шакалова А.В. за участю секретаря судових засідань Нестерук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ТДВ Страхова компанія «Альфа Гарант» про відшкодування шкоди,

Описова частина

1.Рух справи.

1.1. У травні 2025 року позивач звернувся до суду із цією позовною заявою, вимоги позовної заяви є такими: стягнути з відповідача ОСОБА_2 22680,00 грн матеріальної шкоди; 30000,00 грн моральної шкоди. А також стягнути судові витрати у розмірі 12422,40 грн (витрати на оплату послуг адвоката та сплату судового збору за дві майнові вимоги).

1.2. Справу розподілено судді Шакалову А.В. 29 травня 2025 року.

1.3. Ухвалою суду від 30 травня 2025 року відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 18 червня 2025 року.

1.4. Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.

1.5. Судове засідання 18 червня 2025 року не проводилось через відсутність інтернет з`єднання у судді. Проведення судового засідання відкладено на 16 липня 2025 року.

1.6.19 червня 2025 року надійшло клопотання позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку. Ухвалою суду від 19 червня 2025 року це клопотання задоволене.

1.7. 15 липня 2025 року надійшло клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, ухвалою суду від 15 липня 2025 року це клопотання задоволене.

1.8. 16 липня 2025 року проведено підготовче судове засідання за участі сторін. Ухвалою суду від 16 липня 2025 підготовче судове засідання закінчене, розгляд справи призначено на 31 липня 2025 року.

1.9. 31 липня 2025 року проведено судовий розгляд справи за участі позивача через систему ВКЗ та відповідача, який був присутній у залі суду. Судом безпосередньо досліджені докази по справі та вислухані позиції сторін. Після проведення судових дебатів суд ухвалив перейти до стадії ухвалення судового рішення та призначив проголошення справи на 8 серпня 2025 року.

2. Обґрунтування позовних вимог.

2.1. 13 грудня 2023 року о 22.15 год. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Ford», моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у місті Києві по вулиці Героїв полку «Азов», у районі будинку №13-а, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки та не дотримав безпечної дистанції, не впорався з керуванням транспортного засобу, унаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Hyndai» моделі «Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

2.2. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

2.3. На момент дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Hyndai» моделі «Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Транспортний засіб «Hyndai» моделі «Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_4 , було застраховано ПрAT «СК «Універсальна» 24 травня 2023 року за договором добровільного страхування наземного транспорту №3018/296/00019 по програмі «КАСКО 50/50».

2.4. З метою відновлення транспортного засобу «Hyndai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОГДАН АВТО».

2.5. Відповідно до Акту виконаних робіт СТО ТзОВ «Богдан Авто» №НКБН0000572 від 12 лютого 2024 року та рахунку на оплату покупцю №НК1715 від 19 грудня 2023 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Hyndai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок неправомірних дій Відповідача, становить 104 000,00 грн.

2.6. ПРАТ «СК «Універсальна» виплатила ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 81320,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №20689 від 26.12.2023 р.

2.7. Залишок не відшкодованої суми збитків становить 22 680,00 грн.

2.8. На момент ДТП ОСОБА_2 не повідомив ОСОБА_1 , що його цивільно-правова відповідальність була застрахована Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/217109663 у ТДВ СК «Альфа-Гарант», що позбавило позивача вчасно звернутися до страхової компанії винуватця ДТП для відшкодування шкоди.

2.9. Між сторонами була усна домовленість про добровільну сплату відшкодування, ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав в домовлений між сторонами строк, тому у квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ДТВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 01 травня 2025 року № 12/3283 ДТВ СК «Альфа-Гарант» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

2.10. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що відповідач повинен в повному обсязі відшкодувати завдану матеріальну шкоду.

3. Обґрунтування наявності моральної шкоди.

3.1. В обґрунтування наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, позивач вказує на наявність негативних наслідків для Позивача в результаті ДТП, як безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. Спричинення Позивачу справжнього шоку через дорожньо-транспортну пригоду. Характер дорожньо-транспортної пригоди міг призвести до серйозних тілесних ушкоджень та навіть загибелі Позивача.

3.2. Пошкоджений транспортний засіб був єдиним джерелом пересування для Позивача. Позивач змушений був більше працювати, щоб мати змогу відремонтувати автомобіль, відсутність транспортного засобу ускладнило його життя. Кошти на повне відновлення транспортного засобу Позивач так і не знайшов.

3.3. Моральна шкода полягає в ушкодженні здоров`я, виникненні негативних змін в житті Позивача, щоденних думок та спогадів про аварію, страху можливого повторення події, негативних переживаннях, насторозі, тривозі, важкості виконання повсякденних обов`язків у зв`язку з пригніченим емоційним станом, відірваності від соціального життя, зниженому настрої, порушенні сну, дратівливості. Крім того, і пошкодження автомобіля призвело до виникнення у Позивача негативних емоцій, переживань та неможливості користування автомобілем, що своєю чергою призвело до душевних страждань, порушення звичного способу його життя.

3.4. Визначаючи розмір моральної шкоди, враховуючи вищенаведені вимоги законодавства у сукупності із фактичними обставинами даної справи, ураховуючи душевні страждання та стрес, яких Позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням його власного автомобіля, вимушеність змін у повсякденному житті, зважаючи на вимоги розумності, виваженості та справедливості, вказуємо, що належним розміром відшкодування позивачу у даній справі завданої йому моральної шкоди буде сума коштів в розмірі 30 000,00 грн.

4. Позиція відповідача.

4.1. Відповідач правом на надання відзиву не скористався.

4.2. У судовому засіданні визнав позовні вимоги, щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 22680,00 грн та стягнення з нього судових витрат. Проти стягнення моральної шкоди заперечив у повному обсязі, на підставі її необґрунтованості.

Мотивувальна частина

1. Обставини справи встановлені судом.

1.1. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 13 грудня 2023 року о 22.15 год. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Ford», моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у місті Києві по вулиці Героїв полку «Азов», у районі будинку №13-а, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки та не дотримав безпечної дистанції, не впорався з керуванням транспортного засобу, унаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Hyndai» моделі «Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

1.2. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

1.3. На момент дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Hyndai» моделі «Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Транспортний засіб «Hyndai» моделі «Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_4 , було застраховано ПРAT «СК «Універсальна» 24 травня 2023 року за договором добровільного страхування наземного транспорту №3018/296/00019 по програмі «КАСКО 50/50».

1.4. Відповідно до п. 1.7. Договору, основна франшиза становить 12000,00 грн додаткова франшиза становить 10680,00 грн. Загальна сума франшизи 22680,00 грн.

1.5. Відповідно до акту виконаних робіт № НКБН0000572 від 12 лютого 2024 грн вартість ремонту автомобіля позивача становила 104000,00 грн (включаючи ПДВ).

1.6. СК «Універсальна» оплатила ТЗоВ «Богдан Авто» 81320,00 грн у якості страхового відшкодування ОСОБА_1 тобто із відрахуванням суми франшизи 22680,00 грн.

2. Законодавство, яким керувався суд.

2.1. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

2.2. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та, чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі й призначення відповідної експертизи не вимагається.

2.3. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

2.4. Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

2.5. За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

2.6. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

2.7. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

2.8. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

2.9. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

2.10. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

2.11. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

2.12. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

2.13. Поняття «франшиза» міститься в статті 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР, відповідно до якої франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

2.14. У ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі Закон №1961-IV) зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

2.15. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

2.16. Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (п. 36.6 ст. 36 Закону №1961-IV).

2.17. Таким чином, в ідеальному значенні франшиза - це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку.

3. Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

3.1. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

3.2. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

3.3. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови).

3.4. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (постанова Верховного Суду від 21.04.2021 р. у справі № 308/3695/17).

3.5. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

3.6. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

3.7. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне.

3.8. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20).

3.9. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності моральної шкоди. Фактично позиція позивача зводиться до твердження, що факт нанесення йому матеріальної шкоди презююмує наявність моральної шкоди. Також матеріали справи не містять обґрунтування розміру моральної шкоди.

3.10. Судом враховано, що в ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені випадки, за якими здійснюється відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, а саме: страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Однак, даного випадку судом не встановлено.

3.11. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

3.12. Відтак, відсутні підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди.

4. Судові витрати

4.1. На підтвердження судових витрат позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги № 1/39 від 20 травня 2025 року. копію додаткової угоди № 1 від 20 травня 2025 року, де зазначено вартість юридичних послуг 10000,00 грн., копію акту здачі-приймання послуг від 21 травня 2025 року, копію платіжної інструкції № В65М-РР6К-С28Х-3РМ від 20.05.2025 згідно якої позивач перерахував 10000,00 грн на рахунок адвоката Сенчило В.В. з призначенням платежу за надання правничої допомоги згідно договору № 1/39. Дві копії платіжних інструкцій, які підтверджують сплату судового збору у сумі 2422,40 грн.

4.2. Судом у повному обсязі задоволена позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди, відповідно, з відповідача належить стягнути судовий збір сплачений за цю вимогу.

4.3. У задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди відмовлено, отже, й витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

4.4. У судовому засіданні відповідач не заперечував проти розміру судових витрат на оплату адвоката, а тому у суду немає підстав їх зменшувати. Відповідно, з відповідача належить стягнути ці витрати.

4.5. Отже, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211,20 грн та 10 000 грн витрат на оплату послуг адвоката.

4.6. При ухваленні рішення суд керувався ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 137, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1. Рішення суду.

1.1.Позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

1.2. Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 матеріальну шкоду у сумі - 22 680 грн.

1.3. У вимозі щодо стягнення відшкодування моральної шкоди відмовити.

2.Рішення щодо судових витрат.

2.1. Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

3. Процедура набрання рішенням законної сили та оскарження.

3.1. Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

3.2. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

3.3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ