Справа № 301/2962/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Даруда І.А.,

при секретарі судових засідань Сатін Н.М.,

за участі:

представника позивача Німченко А.Р.,

представника відповідача Мешко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 14.04.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ") та ОСОБА_2 , було укладено договір про надання фінансових послуг №393.

Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3000,00 грн.

Дана обставина, як стверджує позивач, підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 14.04.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 3000,00 грн.

Також, позивач звертає увагу суду на те, відповідач ОСОБА_3 здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 3000,00 грн.

Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

Також, представник позивача зазначив, що 01.12.2021 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №393.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №393.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Загальний розмір заборгованості за Договором №393 від 14.04.2021 р., що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 54143,40 грн, з яких:

- Заборгованість за основним зобов`язанням^ тілом кредиту) - 3000,00 грн.

- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -51143,40 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 30990,00 грн, з яких:

- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3000,00 грн.;

- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -27990,00 грн.

Також, як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача, сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. та понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 9000, 00 грн.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2024 року було відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

01.05.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 було подано до суду заяву про застосування позовної давності, свою заяву представник обгрунтувала тим, що в позовній заяві, представник позивача зазначає, що 14.04.2021р. між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг №393, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. на умовах визначених Договором на строк 1 рік.

Однак в Договорі про надання фінансових послуг №393, в графіку платежів до договору, в паспорті споживчого кредиту, в інформації щодо хронології дій щодо укладення електронного договору..., строк займу зазначено 16 днів.

Оскільки відповідач своїх зобов`язань за Договір про надання фінансових послуг №393 належним чином не виконав, це призвело до утворення заборгованості, яка станом на 29.08.2024 становить 30990,00 грн. та складається з:

- 3000,00 грн. основного боргу;

- 27990,00 грн. заборгованості за відсотками;

Відповідач заперечує, що 14.04.2021р між ТОВ «Коллект Центр» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання фінансових послуг №393.

В період часу з 08.04.2021 по 17.04.2021, коли вона знаходилася за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), невідома їй особа, зловживаючи довірою, шахрайським шляхом заволоділа копіями документів на її ім`я та персональними даними (паспорт, РНОКПП та номер банківської картки), після чого використавши їх, шляхом шахрайства оформила кредити на її ім`я та заволоділа грошовими коштами (копії Витягів з ЄРДР додаються).

ОСОБА_3 ніяких кредитів не брала, жодних договорів не підписувала. В матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання нею кредиту.

Оскільки в позовній заяві зазначено, що Договір про надання фінансових послуг №393 було укладено 14.04.2021 року строком на 16 днів, тобто строк кредитування визначено з 14.04.2021 до 29.04.2021, а тому позовна давність для захисту порушеного права тривала 28.04.2024 року.

Даний позов було направлено поштою і отримано судом 29.08.2024, тобто позивач за захистом свого права звернувся з пропуском трирічного строку позовної давності, який заківчився 28 квітня 2024 року.

На підставі вищенаведеного, представник відповідача просила суд в задоволенні позову відмовити.

12.05.2025 до Іршавського районного суду Закарпатської області надійщли заперечення на заяву представника відповідача, в якій представник позивача зазначила, що доводи, представника позивача, щодо застосування строків позовної давності є безпідставними, оскільки позивач звернувся до суду в межах такого строку, просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні, представник позивача Німченко А.Р. позов підтримала та просила такий задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Натомість її представник, адвокат Мешко В.М. просила суд розгляд справи проводити у відсутності відповідача, проти задоволення позову заперечила, просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

В судовому засіданні було встановлено, що 14.04.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ") та ОСОБА_2 , було укладено договір про надання фінансових послуг №393. (а.с. 7-9)

Даний договір, відповідачем ОСОБА_1 було підписано за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «Н9».

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Суд також дослідив, що Згідно п. 1.1. Договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей»,згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 14.04.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 3000,00 грн.(а.с. 15 на звороті). Даний факт також підтверджується випискою за договором б/н за період з 14.04.2021 по 19.04.2021 (а.с. 130)

Також, суд встановив, що 01.12.2021 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №393.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №393.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Загальний розмір заборгованості за Договором №393 від 14.04.2021 р., що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 54143,40 грн, з яких:

- Заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту) - 3000,00 грн.

- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -51143,40 грн.

Також, суд враховує те, що позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 30990,00 грн, з яких:

- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3000,00 грн.;

- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -27990,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає твердження позивача про непогашену заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання фінансових послуг №393, підставними.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Стосовно клопотання представника відповідача, про застосування строків позовної давності то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому, згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами) на всій території України з 12.03.2020 встановлено карантин, який відмінено 30.06.2023 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

Крім цього, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом № 2102-IX від 24.02.2022) передбачено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та був дійсним і станом на день подання цієї позовної заяви.

Тобто, починаючи з 12 березня 2020 року строки позовної давності, які не закінчились на вказану дату, а їх закінчення припадало на строк дії карантину чи воєнного стану продовжувались на строк дії вказаного карантину (правового режиму воєнного стану), а 30.01.2024 зупинились.

Отже у суду відсутні підстави застосувати наслідки спливу строку позовної давності до даних позовних вимог, оскільки позивачем не пропущено строк позовної давності, визначений чинним законодавством, так як останній автоматично було продовжено на час дії карантину та воєнного стану.

Оскільки позивачем ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем ОСОБА_1 умов договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, з огляду на факт невиконання відповідачем умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги викладені в позовній заяві в частині стягнення заборгованості за кредитним договором такими, що підлягають до задоволення.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи представником позивача було заявлено вимогу, про стягнення судових витрат на його користь за витрати, які ТОВ «Коллект Центр» понесло за надання професійної правничої допомоги. На підтвердження заявленої вимоги представником позивача було надано: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року (а.с. 36-37), прайс лист АО "Лігал Ассістанс"(а.с. 38), платіжну інструкцію за № про сплату ТОВ "Коллект Центр" коштів за надання правової допомоги згідно договору №01-07/2024 від 01 липня 2024 року(а.с. 39), заявку на надання юридичної допомоги за № 231 (а.с. 40) та акт про надання юридичної допомоги (а.с. 41).

Дослідивши надані докази, суд прийшов до переконання, що вимога про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 625, 626-629, 633-634, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.81,89,141,263-265,280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Р І Ш И В:

В заяві представника відповідача ОСОБА_1 - Мешко В.М. про застосування позовної давності - відмовити.

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306) заборгованість за Договором № 393 від 14.04.2021 у розмірі 30990,00 грн. (тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306) понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн. (дев`ять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.08.2025 року.

Суддя: І.А. Даруда