Справа № 161/4976/25
Провадження № 2/0158/475/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді - Костюкевича О.К.
секретаря - Хмілевської І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту, -
в с т а н о в и в :
Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Пащук В.С. звернувся до суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого щодо суб`єкта, а також від державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Севрюкової О.В. стало відомо про обтяження відносно належного ОСОБА_3 нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника від 07.07.2021 за № 66002566 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області ЗМУМЮ Новосада О.Ю.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області.
ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 . Факт перебування у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 є сином покійного ОСОБА_3 . Тобто, позивачі є спадкоємцями за законом, які через наявність зазначеного обтяження не можуть оформити свої спадкові права.
Позивачі через свого представника адвоката Пащука В.С. звернулись до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області ЗМУМЮ із заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з нерухомого майна та отримали відповідь від 19.02.2025 №1660.
Позивачі також звертались до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак листом від 02.08.2023 №1247/02-14 їм було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з накладенням арешту на майно, належне ОСОБА_3 .
Наявність арешту на майні спадкодавця ОСОБА_3 перешкоджає позивачам, як спадкоємцям першої черги за законом, оформити спадщину на майно, яке останні успадкували в порядку ст. 1268 ЦК України .
На підставі наведеного, просять суд зняти арешт (обтяження) з нерухомого майна ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження: 42867200 від 07.07.2021, зареєстрованого державним реєстратором Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області ЗМУМЮ Новосадом О.Ю. на підставі постанови про арешт майна боржника серії та номер 66002566 від 07.07.2021.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.04.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
02.07.2025 представник відповідача Новосад О.Ю. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки державним виконавцем відділу дотримано усі вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для зняття арешту з майна боржника були відсутні.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті.
Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 цього Кодексу).
Відповідно до ч, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.
Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
В силу ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину отримане в установленому законодавством порядку.
Якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності. Це означає, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).
Родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.07.2003 (а.с.12).
Факт перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується копією паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 (а.с. 17-19).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак листом від 02.08.2023 №1247/02-14 їм було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з накладенням арешту на все нерухоме майно, належне ОСОБА_3 (а.с. 8-9).
Представник позивачів адвокат Пащук В.С. звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області ЗМУМЮ із заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з нерухомого майна.
Суд приймає до уваги, що виконавче провадження № 66002566 було закінчено 25 серпня 2022 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право на ефективний засіб юридичного захисту та передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відтак, інший спосіб захисту та реалізації спадкових прав, ніж зняття арешту з усього (рухомого та нерухомого) майна відсутній, обраний спосіб захисту права власності позивачів в даному випадку є таким, що не порушує інтереси сторін та третіх осіб в даному провадженні та таким, що не суперечить закону.
Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та зняти арешт (обтяження) з нерухомого майна ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження: 42867200 від 07.07.2021, зареєстрованого державним реєстратором Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області ЗМУМЮ Новосадом О.Ю. на підставі постанови про арешт майна боржника серії та номер 66002566 від 07.07.2021.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 321, 391, 1218, 1268 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -
у х в а л и в:
Зняти арешт (обтяження) з нерухомого майна ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження: 42867200 від 07.07.2021, зареєстрованого державним реєстратором Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Новосадом Олегом Юрійовичем на підставі постанови про арешт майна боржника № 66002566 від 07.07.2021.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивачів: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), вул. Володимирська, 1, м. Луцьк, Луцького району Волинської області, .

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст судового рішення складено 18.08.2025