РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Мукачево Справа №303/1610/25

2/303/499/25

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Гангур О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє Глагола Галина Петрівна

до відповідача ОСОБА_2

третя особа: Мукачівський відділ ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про оспорювання батьківства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису від 12.11.2013 №21 про народження ОСОБА_3 , зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та з актового запису від 05.10.2022 №40 про народження ОСОБА_4 , зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що з 20.09.2012 по 28.08.2024 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначений батьком вищевказаних дітей, однак таким себе не вважає, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, натомість від позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала.

Третя особа пояснень по суті спору не надала.

На підставі ухвали суду від 29 квітня 2025 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну, провадження у справі зупинено.

06 серпня 2025 року провадження по справі відновлено.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

1. Судовим розглядом справи встановлено, що предметом спору, тобто правовим об`єктом з привиду якого виникла конфліктна ситуація між сторонами справи є сімейні правовідносини, пов`язані з оспорюванням батьківства.

В контексті хронології існуванням спірних правовідносин між сторонами справи, суд наводить наступні обставини справи.

20 вересня 2012 року виконавчим комітетом Станівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області між сторонами по справі зареєстровано шлюб.

Згідно з даними копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , виданого 30 травня 2024 року в графі «батько» вказаний ОСОБА_1 , в графі «матір» - ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно з даними копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 , виданого 30 травня 2024 року в графі «батько» вказаний ОСОБА_1 , в графі «матір» - ОСОБА_2 (а.с. 10).

2. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтею 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 Сімейного кодексу України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частина 2 статті 136 Сімейного кодексу України).

В п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 Цивільного процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Аналогічний за змістом висновок міститься в постанові Верховного Суду від 6 квітня 2021 року в справі №676/1200/20.

Дані висновку експерта № 713 свідчать про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність даної події складає не нижче 99,9999%.

З даних того ж висновку вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність даної події складає не нижче 99,9999%.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до положень статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки достатніх належних та допустимих доказів щодо відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком дитини та дитиною матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

3. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 124, 129, 1291 Конституції України, статтями ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

4. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Представник позивача: Глагола Галина Петрівна ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Третя особа: Мукачівський відділ ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (89600, Україна, Закарпатська обл., місто Мукачево, площа Духновича, будинок, 15, )

Суддя В.В. Кость