Справа № 473/767/25
РІШЕННЯ

іменем України

"12" серпня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Костенка С.О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ

в лютому 2025 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 07 вересня 2024 року, 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху по вул. Центральній в м. Вознесенську Миколаївської області, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки Infiniti QХ60, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачці. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_2 зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу марки Infiniti QХ60, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Страховик відповідачки ПАТ НАСК «Оранта» виплатив позивачці страхове відшкодування в розмірі 26432,52 грн.

Виходячи з того, що повна вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 44191,64 грн, згідно Звіту про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку за № 82-24 від 28 вересня 2024 року, а розмір отриманого позивачкою страхового відшкодування складає 26432,52 грн, решту коштів на покриття у повному обсязі завданих реальних збитків у розмірі 17759,12 грн остання просила стягнути з відповідача. Крім цього, позивачка просила стягнути витрати, пов`язані з визначенням розміру матеріальних збитків, в розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав, при цьому пояснив, що на даний час транспортний засіб, належний позивачці відремонтований, водночас коштів на його ремонт було витрачено значно більше, ніж було виплачено страховою компанією.

Представник відповідача Костенко С.О. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, посилаючись зокрема на те, що розрахунок страхового відшкодування був здійснений відповідачем на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 07-D/16-59 від 02 грудня 2024 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, чинників експлуатації транспортного засобу (до факторів, що пливають на процент зменшення вартості КТЗ, відноситься попередній відновлювальний ремонт кузовних складових КТЗ) та за вирахуванням ПДВ, тому з урахуванням вказаних чинників за вирахуванням франшизи позивачці було виплачено страхове відшкодування в розмірі 26482,52 грн. Також звертав увагу суду на те, що стороною позивача не надано жодних доказів вартості робіт, які були виконані для відновлення пошкодженого автомобіля (транспортний засіб відновлений), а також понесення обумовлених витрат саме позивачкою.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного.

07 вересня 2024 року, 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху по вул. Центральній в м. Вознесенську Миколаївської області, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки Infiniti QХ60, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачці.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу №221790149 від 28 червня 2024 року, за яким страховий ліміт за шкоду заподіяну майну становить 160000,00 грн, розмір франшиза - 1500,00 0грн.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 07 вересня 2024 року, належний на праві власності позивачці ОСОБА_2 автомобіль марки Infiniti QХ60, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень.

ПАТ НАСК «Оранта» виплатило позивачці страхове відшкодування в розмірі 26432,52 грн.

При цьому, в матеріалах справи наявні два звіти щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачці пошкодженням транспортного засобу, проведені на замовлення сторін.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 07- D/16/59 від 02 грудня 2024 року, проведеного ФОП ОСОБА_5 на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Infiniti QХ60, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 32689,03 грн (з ПДВ).

Відповідно до Звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власниці автомобіля марки Infiniti QХ60, реєстраційний номер НОМЕР_2 , № 82-24 від 28 вересня 2024 року, проведеного ФОП ОСОБА_6 на замовлення позивачки, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Infiniti QХ60, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 44 191,64 грн (з ПДВ).

Наведені звіти мають розбіжності, зокрема щодо переліку деталей, які підлягають заміні, що в результаті вплинуло на визначення розміру завданих пошкодженням автомобіля збитків, в зв`язку з чим, відповідно до ч.5 ст. 12 ЦПК України судом було роз`яснено право заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи по визначенню розміру заподіяної позивачці майнової шкоди. Проте, відповідне клопотання заявлено не було.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (п. 2) та Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (п. 4), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Разом з тим, відповідно до п. 22.1 ст. 22Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, чинного на час виникнення правовідносин між сторонами (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зокрема, відшкодуванню підлягає шкода, пов`язана з пошкодженням іншого транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.ст. 28, 29 Закону).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 Закону МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст. 12 Закону).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.п. 14, 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як пояснив представник позивачки в судовому засіданні, автомобіль марки Infiniti QХ60, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час розгляду справи в суді повністю відремонтований. Ремонт був здійснений приватною особою на прохання сина позивачки.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81,78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Між тим, стороною позивачки не надано жодних доказів на підтвердження вартості фактичних витрат, здійснених на відновлення пошкодженого транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, тобто позивачка не надала доказів, що підтверджують її вимоги.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, у зв`язку з не доведеністю таких вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан