Справа № 473/1419/25
Провадження №2/472/345/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Маслюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області за підсудністю з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що 09.11.2023 року о 16 год. 30 хв. на грунтовій дорозі смт. Веселинове с. Григорівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ДНЕПР 11» днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «DAEWOO» днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілого була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» та строк дії договору на момент ДТП діяв.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідальність ОСОБА_1 не була зареєстрована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до постанови Веселинівського районного суду Миколаївської області від 02.02.2024 року по справі № 472/1144/23 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

До Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа, тому було здійснено виплату страхового відшкодування на підставі довідки №1 від 26.02.2024 р. та Наказу №3.1/3390 від 27.02.2024 р. в сумі 18716,52 грн.

Цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП відповідача не була застрахована. Отже, на підставі вище зазначеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за настання шкоди внаслідок ДТП нанесеної потерпілому.

Таким чином, у розумінні ст. ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача завдані збитки в розмірі 18716 грн. 52 коп., 2510 грн. вартість послуг експерта та судовий збір.

Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового засідання.

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України та направлено на його адресу судову кореспонденцію, яка повернулася до суду з відміткою про отримання судової повістки, що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов.

У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02 лютого 2024 року постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с. 7-8).

Згідно з ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначено, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілого на час ДТП була застрахована згідно з полісом №216128529 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ СК «Альфа-Гарант», строк дії договору страхування на момент ДТП діяв (а.с. 12).

На час скоєння вказаного ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з Висновком за Звітом про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Daewoo Lanos реєстраційний номер НОМЕР_2 (дата оцінки 09.11.2023 року на замовлення МТСБУ від 21.11.2023 (доручення 97654), складеним ФОП ОСОБА_4 , вбачається, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин колісного транспортного засобу Daewoo Lanos реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 18857 грн. 92 коп. (а.с. 14-20).

Відповідно до платіжної інструкції № 728126 від 29.01.2024 року позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 2510 гривень (а.с.35)

10.11.2023 року, оскільки завдана шкода в результаті ДТП ОСОБА_1 потерпілому відшкодована не була, ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування.

Відповідно до Наказу МТСБУ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих», на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймаючи до уваги документи надані МТСБУ по справі № 97654, МТСБУ прийнято рішення сплатити на рахунок ОСОБА_3 18716 гривень 52 копійки за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.33).

Матеріали справи не містять доказів добровільного відшкодування ОСОБА_1 зазначеної суми грошових коштів на рахунок МТСБУ.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом судового розгляду у цій справі є вимоги МТСБУ про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до підпункту а) п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

В силу положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У даній справі МТСБУ здійснило відшкодування регламентної виплати потерпілому у ДТП ОСОБА_3 за страховика винної особи ОСОБА_1 з посилання на те, що цивільно-правова відповідальність останнього на момент скоєння ДТП не була застрахованою.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п. 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

На час скоєння вказаного ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як свідчать матеріали справи, 27.02.2024 року МТСБУ, за заявою власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 , який 10.11.2023 р. звернувся із заявою про отримання страхового відшкодування, прийнято рішення про здійснення виплати грошових коштів у розмірі 18716 гривень 52 копійки (а.с.33).

Таким чином, оскільки в результаті вказаної ДТП, що сталася з вини водія ОСОБА_1 , був пошкоджений автомобіль Daewoo Lanos днз НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , і ОСОБА_1 на час скоєння вказаного ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ виплачено ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 21226 грн. 52 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 .

За таких обставин, позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, які складаються з суми сплаченого страхового відшкодування 18716 гривня 52 копійки та витрат, пов`язаних зі встановленням розміру збитків 2510 гривень 00 копійок, а всього 21226 гривня 52 копійок, підлягають задоволенню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем Моторний (транспортним) страховим бюро України при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 5687 від 06.03.2025 року (а.с.36).

Таким чином з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 12, 13, 137, 141, 206, 258-260, 263-265 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( , адреса: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, 8 р/р НОМЕР_4 ) суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 21226 ( двадцять одна тисяча двісті двадцять шість) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( , адреса: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, 8 р/р НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 серпня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський