Справа № 544/2696/23
пров. № 2/544/139/2025
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Сайко О. О.,

за участю секретаря Костенко Т. В.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.07.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1069-8057, який разом з Правилами та іншими супутними документами складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту- 4700 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період -14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. В подальшому відповідач порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит та не виконав інші свої грошові зобов`язання перед позивачем. Станом на 10.10.2023 загальний розмір грошових вимог до відповідача становить 46 671 гривень, що складається із простроченої заборгованості за кредитом 4 700 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 41 971 гривень. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором №1069-8057 від 24.07.2022 в розмірі 46 671 гривень та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник направив до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі відповідача та його участі, позов визнає частково в частині стягнення тіла кредиту, в іншій частині позову просив відмовити.

У письмових поясненнях, що надійшли до суду 19.11.2024, представник відповідача зазначив, що відповідно до статей 11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Так, реальна заборгованість відповідача за кредитом становить 4700 грн. При цьому позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за відсотками становлять 41971 грн.

З огляду на вищевикладене вважає, що нарахована позивачем сума по відсотках за користування кредитом у зазначеному розмірі не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів.Крім того, передбачення у договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач, тим самим порушує його права як споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим п. 6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем.

Враховуючи наведене вважає, що при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, слід визначити співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідача та врахувавши інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, зменшити розмір відсотків до розміру 2350 грн, що складає 50% від суми кредиту.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.07.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1069-8057, відповідно до якого відповідачу було надано кредит на суму 4700 гривень (а.с.8-10). В договорі та Паспорті споживчого кредиту передбачено істотні умови договору: базовий період сплати відсотків- 14 днів, строк кредитування 300 днів, знижена відсоткова ставка- 2.5% в день, стандартна відсоткова ставка 3% в день. Вказано, що у випадку кредитування на суму 4700 грн протягом усього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки 3% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом не буде перевищувати 47 000 грн (а.с.14).

Видача кредитних коштів у розмірі 4700 гривень за кредитним договором №1069-8057 від 24.07.2022 здійснювалася за допомогою системи LIQPAY на платіжну картку № НОМЕР_1 (а. с. 20 на звороті, 21-24).

Відповідно до довідки про укладений договір, надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 10.10.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1069-8057 від 24.07.2022 становить 4700 гривень основного боргу; 41971 гривень залишок відсотків (а. с. 17-20).

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За положеннями статті 12 згаданого закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказаний кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, а також підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А584.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, проте, відповідач в порушення умов договору одержаних кредитних коштів не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, про стягнення якої просить позивач.

За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Право кредитодавця на одержання процентів за кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором, передбачено також частиною першою статті 1048, статтею 1056-1 ЦК України.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (стаття 207 ЦК України).

Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Встановлено, що при укладенні спірного кредитного договору відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо процентної ставки за кредитом, її типу (фіксована), порядку її обчислення та сплати процентів, реальної річної процентної ставки, та погодила такі умови, підписавши договір шляхом проставляння електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно частини третьої статті 207 ЦК України, пунктів 6, 12 частини першої статті 3, статті12 Закону України «Про електронну комерцію»,статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» відповідає письмовій формі договору.

За своєю правовою природою проценти за кредитом входять до складу кредитного зобов`язання та обов`язок позичальника сплатити проценти за надані йому грошові кошти (кредит) є істотною умовою кредитного договору відповідно до Цивільного кодексу Українита вимог статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У цивільному законодавстві діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір № №1069-8057 від 24.07.2022 в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а норми Законів України «Про споживче кредитування» та «Про захист прав споживачів» не встановлюють нікчемність положень договору у разі включення у договір із споживачем несправедливих умов, визначених статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Такі умови є підставою для оспорювання договору споживчого кредиту та визнання їх недійсними судом відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України у порядку позовного провадження, що у цій справі не встановлено, а тому доводи відповідача, що нарахований позивачем розмір процентів є несправедливим та порушує права споживача й не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, є безпідставними, не ґрунтуються на нормах права та встановлених фактичних обставинах справи.

Конституційним Судом у рішенні від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі № 1-26/2011, на яке посилається відповідач, вказано, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. З матеріалів справи вбачається, що до укладення договору про споживчий кредит відповідачу було надано паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором, що надавало можливість споживачу передбачити загальні витрати за час користування кредитними коштами та відмовитись від укладення договору або протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору без пояснення причин, повернувши протягом 7 днів кредитодавцю одержані згідно з договором грошові кошті або достроково повернути кредит та сплатити проценти за час користування, що передбачено умовами кредитного договору сторін та відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідач погодився на запропоновані позивачем умови кредитування, свою згоду на його укладення не відкликав, Договір про відкриття кредитної лінії № 1069-8057 від 24.07.2022 не оспорював та презумпцію правомірності правочину в установленому законом порядку не спростував, а тому зобов`язаний сплатити визначені договором проценти за користування кредитними коштами у межах визначеного договором строку кредитування.

За змістом укладеного сторонами договору, заявлена до стягнення 41971 грн - це плата позичальника за правомірне користування кредитними коштами у межах загального строку кредитування, тобто є процентами у розумінні статей1048,1054,1056-1 ЦК України.

Наданий позивачем розрахунок процентів відповідачем не спростовано, та не наведено власного розрахунку.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач зобов`язувався здійснити оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати щомісячних мінімальних платежів порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 10.10.2023 становить 46 671 грн, що складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 4700 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 41 971 грн.

Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2147,20 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 6-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки,26,офіс 407) заборгованість за кредитним договором №1069-8057 від 24.07.2022 у розмірі 46 671 (сорок шість тисяч шістсот сімдесят одну) гривню.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки,26,офіс 407), витрати на сплату судового збору у сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.08.2025.

Суддя О.О.Сайко