ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/2202/24 Номер провадження 22-ц/814/1724/25Головуючий у 1-й інстанції Ситник О.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Дряниці Ю.В., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: відділ Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зіньківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 .

Визначити такі способи його участі, у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 наступним чином:

-не обмежувати спілкування батька з дитиною телефоном та в режимі "он-лайн" з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджера з урахуванням режиму дня дитини;

- шляхом побачень і спілкування позивача з дитиною: у робочі дні - двічі на тиждень (вівторок та четвер) після закінчення навчального процесу у школі до 19 год. 00 хв. без присутності матері; у вихідні дні (субота) - із 09 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. із можливістю перебування дитини за місцем проживання чи перебування позивача, без присутності матері, та з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також з можливістю залишення дитини на ніч із суботи на неділю за бажанням дитини;

- спільний відпочинок позивача з дитиною в період святкування Днів народжень спільних родичів зі сторони батька - у робочі дні після закінчення шкільних занять та інших додаткових гуртків, які відвідує дитини, та до 21 год. 00 хв., у вихідні дні із 09 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. без присутності матері;

- спільний відпочинок з дитиною у її День народження та на Новий рік: парні роки дитина святкує разом з батьком, непарні - разом з матір`ю, при цьому сторони обговорюють завчасно години святкувань;

- протягом року, в період шкільних канікул дитина 3 дні (2 ночі) перебуває та проживає разом з батьком за місцем його перебування та реєстрації, а 4 дні (3 ночі) із матір`ю. В період літніх канікул дитина 7 днів перебуває з батьком без присутності матері з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзду за межі Полтавської області на відпочинок;

- тимчасовий виїзд дитини за межі України з одним із батьків з метою її оздоровлення та відпочинку повинен здійснюватися за попередньою домовленістю між батьками і мати не повинна чинити перешкоди у наданні дозволу на виїзд дитини із батьком;

- у разі хвороби дитини (підтвердженої згідно запису педіатра), якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками дату, враховуючи інтереси дитини, стан її здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 січня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду змінити та визначити порядок, спілкування батька з дитиною наступним чином: надати ОСОБА_2 право спілкування з малолітнім сином виключно в присутності матері; не обмежувати спілкування батька з сином телефоном та в режимі «он-лайн» з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджера за попереднім погодженням з матір`ю та згодою самого ОСОБА_5 , з урахуванням його режиму дня; встановити, що зустрічі батька з дитиною можуть відбуватися не більше ніж два рази на місяць, у вихідні дні, з 12:00 до 16:00, за попереднім погодженням з матір`ю та згодою дитини; визначити місцем зустрічей з сином житло матері або інше безпечне місце за згодою матері; заборонити батьку перебувати з дитиною на одинці, вивозити дитину за межі населеного пункту місця проживання без письмової згоди матері; вживати алкогольні напої, психотропні речовини перед або під час зустрічей з сином. Покласти контроль за виконання судового рішення на орган опіки та піклування відділу у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зіньківської міської ради.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що малолітній ОСОБА_3 знаходиться на інклюзивному навчанні та потребує особливої уваги та підтримки, як у навчанні, так і в буденному житті. Вказані факти та факт вживання позивачем алкоголю та наркотичних засобів при побаченнях із сином, судом не взято до уваги та не враховано при визначенні спосіб участі у вихованні і спілкуванні з дитиною.

Вказує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні дитини та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні сторони, інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Районним судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що позивача є батьком неповнолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 25.12.2023 року шлюб між сторонами розірвано,( а.с. 9-10), Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.03.2024 року стягнуті аліменти з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини всіх доходів батька ( а.с.11-12).

Районним судом також встановлено, що рішенням відділу «Служби у справах дітей та сім`ї» виконавчого комітету Зіньківської міської ради №222 від 07.05.2024 року позивачеві ОСОБА_2 визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, ( а.с. 13).

Згідно характеристики з місця роботи ОСОБА_2 працює в ТДВ «УКОЛІЯПРОДУКТ» на посаді машиніста шеретувальних установок пресового цеху та характеризується позитивно, ( а.с. 15). Також у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується довідкою Зіньківського відділу державної виконавчої служби від 04.10.2024 року.

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою свого батька ОСОБА_2 , але фактично проживає разом із матір`ю з жовтня 2022 року ( а.с. 18).

Відповідач має дохід з квітня 2024 року по вересень 2024 року в сумі 95086 гривень 20 копійок ( а.с. 19, 42). Відповідно до акту обстеження умов проживання його адресою проживання наявні всі умови для відвідування та навчання дитини( а.с. 20).

Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_8 03.08.2024 року та змінила прізвище на ОСОБА_9 ( а.с. 43).

Судом встановлено, що батько дитини не може вільно спілкуватись та виховувати свого неповнолітнього сина, в цьому йому перешкоджає мати дитини, а саме батько не може вільно забрати дитину без скандалу та сперечань з боку матері - до себе додому, не може взяти дитину на вихідні дні із можливою ночівлею за місцем свого проживання.

Задовольняючи позову, районний суд виходив з того, що оскільки батько дитини має право на спілкування з дитиною та брати участь у її вихованні, а також враховуючи інтереси дитини, наявні підстави для визначення такого способу спілкування, як зазначено в позовній заяві.

Проте, колегія суддів не може повністю поголитись з таким висновок районного суду з огляду на наступне.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки, зростаючи, дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини.

У статті 5 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок наголошено на необхідності вжиття заходів щодо зміни соціальних та культурних моделей поведінки чоловіків і жінок для досягнення викоренення забобонів, звичаїв та всіх інших проявів, що ґрунтуються на ідеї неповноцінності чи зверхності однієї із статей або стереотипності ролі чоловіків і жінок, а також визначення загальної відповідальності чоловіків і жінок за виховання та розвиток своїх дітей за умови, що в усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.

В аспекті наявності підстав для встановлення обмежень щодо побачень батька з дитиною заслуговує на увагу рішення Європейського суду з прав людини від 19 жовтня 2023 року (заява № 35481/20 «Терещенко проти України»), у якому суд констатував порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при зменшенні періодичності побачень батька з дитиною (4 дні на місяць) без відповідних і достатніх підстав для цього, зокрема якщо ці обмеження відповідали найкращим інтересам дитини. Матеріали не містили відомостей про те, що особиста зустріч батька з дитиною становила ризик для добробуту чи безпеки дитини. Крім того, судом констатовано неврахування національними судами положень статті 19 СК України, відповідно до якої, вирішуючи спори щодо участі батьків у вихованні дитини, суди могли не погоджуватися з висновком органу опіки та піклування, лише якщо висновок органу був недостатньо обґрунтованим або суперечив інтересам дитини.

Повноцінне спілкування малолітньої дитини з батьком в тій же мірі, що і з матір`ю, відповідає її якнайкращим інтересам.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Приймаючи рішення в інтересах дитини, суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.

Для повного і всебічного розгляду справи судом апеляційної інстанції було витребувано у орану опіки та піклування Зіньківської міської ради Полтавської області висновок щодо встановлення участі спілкування та виховання батька ОСОБА_2 із малолітнім сином ОСОБА_3

16.06.2025 року Виконавчим комітетом Зіньківської міської ради Полтавської області було надано висновок щодо встановлення участі спілкування та виховання батька ОСОБА_2 із малолітнім сином ОСОБА_3 на підставі відомосте, одержаних за результатами отриманих пояснень у малолітнього ОСОБА_3 , його батьків, а також на підставі інших документів, що стосуються розгляду справи.

У висновку зазначено, що доцільно визначити громадянину ОСОБА_10 дні для участі у вихованні та спілкуванні з його сином ОСОБА_3 за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, ОСОБА_9 та в її присутності доки не відновиться емоційний зв`язок між батьком та сином.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки на даний час між малолітнім ОСОБА_2 та його сином ОСОБА_3 відсутній належний рівень психологічного зв`язку. Крім того не спростовані факти допуску позивачем випадків вживання алкогольних напоїв під час побачень, на які вказує відповідачка. Також дитина сторін має ознаки повільного розумового розвитку. Вказані факти унеможливлюють на даному етапі повноцінну участь ОСОБА_2 у вихованні дитини в тому обсязі та способах, про які він просить в прохальній частині позовної заяви.

Встановлюючи порядок побачень батька з малолітнім ОСОБА_3 , врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та нормах чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні із сином, апеляційний суд приходить до висновку про можливість визначення, на даний час, періодичних, однак систематичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його беззаперечним правом, в присутності матері, або в інших безпечних умовах.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слід визначити такий спосіб участі батька, у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 наступним чином:

-не обмежувати спілкування батька з дитиною телефоном та в режимі "он-лайн" з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджера з урахуванням режиму дня дитини та за попереднім погодженням з матір`ю дитини;

- шляхом побачень і спілкування позивача з дитиною два рази на місць, а саме у кожну другу та четверту суботу з 12:00 до 18:00 з попереднім погодженням із матері`ю дитини ОСОБА_9 та в її присутності під час побачень, або без в разі забезпечення безпечних умов для дитини;

- шляхом побачень і спілкування позивача з дитиною протягом року, в період шкільних канікул протягом перших двох днів з 11.00 до 20.00 з попереднім погодженням із матері`ю дитини ОСОБА_9 та в її присутності під час побачень, або без в разі забезпечення безпечних умов для дитини. В період літніх канікул дитина протягом узгоджених сторонами 7 днів, перебуває з батьком без присутності матері але із забезпеченням безпечних умов для дитини, з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів.

Колегія суддів звертає увагу, що визначення судом порядку та тривалості побачень ОСОБА_2 з дитиною не є остаточним та, насамперед, спрямовано для налагодження спілкування позивача з малолітнім ОСОБА_3 , встановленню психологічного зв`язку між дитиною та батьком, контролю за поведінкою батька, для подальшого розвитку їх відносин. Час таких побачень має бути достатнім для задоволення потреб спілкування дитини та батька, а також сприяти перспективі подальшого розвитку їх відносин.

Щодо відшкодування судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено 1211,20 грн. Відповідачем при подачі апеляційної скарги відповідачем було сплачено 1816.80 грн.

Враховуючи, що при вирішенні питання розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову та апеляційної скарги точно визначити неможливо то судові витрати підлягають розподілу між сторонами порівну, а тому з ОСОБА_9 слід стягнути на користь ОСОБА_2 605,60 грн., а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 908,40 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 січня 2025 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: відділ Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Зіньківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.

Визначити такі способи участі батька, ОСОБА_2 , у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином:

-не обмежувати спілкування батька з дитиною телефоном та в режимі "он-лайн" з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджера з урахуванням режиму дня дитини та за попереднім погодженням з матір`ю дитини;

- шляхом побачень і спілкування позивача з дитиною два рази на місць, а саме у кожну другу та четверту суботу з 12:00 до 18:00 з попереднім погодженням із матері`ю дитини ОСОБА_9 та в її присутності під час побачень, або без в разі забезпечення безпечних умов для дитини;

- шляхом побачень і спілкування позивача з дитиною протягом року, в період шкільних канікул протягом перших двох днів з 11.00 до 20.00 з попереднім погодженням із матері`ю дитини ОСОБА_9 та в її присутності під час побачень, або без в разі забезпечення безпечних умов для дитини. В період літніх канікул дитина протягом узгоджених сторонами 7 днів з 10.00 до 21.00, перебуває з батьком без присутності матері але із забезпеченням безпечних умов для дитини, з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу позову у розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 908,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 13 серпня 2025 року.

Головуючий суддя : ___________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ Ю.В. Дряниця__________________ О.І. Обідіна