Справа № 752/8388/23
Провадження № 2-др/752/134/25
Додаткове Р І Ш Е Н Н Я
31 липня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Солодовник Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Савицької Дарини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 752/8388/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за шлюбним договором,-
у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа 752/8388/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за шлюбним договором, за результатом розгляду якої судом 06.06.2025 року ухвалено судове рішення про задоволення заявлених позовних вимог.
09.06.2025 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Савицька Д.О. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених позивачкою ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу під час розгляду цивільної справи за її ж позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за шлюбним договором.
Зазначена вище заява позивача мотивована тим, що судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) на користь ОСОБА_1 , що заява про розподіл судових витрат була зроблена позивачкою при зверненні до суду з позовом та зазначено, що документи, які будуть підтверджувати витрати на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У судовому засіданні сторони відсутні, з урахуванням правил ч.4 ст.270 ЦПК України у судове засідання не викликалися.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).
Судові витрати, відповідно до ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При цьому, згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.
За даними матеріалів справи встановлено, що представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Бабенко Ю.С., у позовній заяві просив відшкодувати за рахунок відповідача понесені ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 5 400, 00 грн., витрат за послуги з правової допомоги 9 000, 00 грн.. Крім того повідомив, що позивачка додатково очікує понести витрати на правову допомогу, оскільки розгляд справи ще не закінчився, однак точно спрогнозувати всі витрати на даному етапі не можливо, тому документи, які будуть підтверджувати витрати на професійну правничу допомогу позивачкою будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, після виконання усього обсягу необхідних процесуальних дій по справі.
До заяви про розподіл судових витрат заявник подала копії актів прийому передачі наданих послуг, копії рахунків на оплату та копії квитанцій про їх оплату за надані послуги щодо: підготовки та подачі позовної заяви та заяви забезпечення позову, вартість яких складає. 7 000, 00 та 2 000, 00 гривень; участь адвоката у судових засіданнях засіданнях - 27.09.2023 року, 25.01.2024 року, 07.06.2024 , 18.02.2025 року вартість послуги за кожне з судових засідань по 5 500, 00 гривень, участі у судових засіданнях 22.04.2024 року вартість послуги 6 700,00 гривень, 05.06.2025 року вартість послуги 9 500, 00 гривень, складання заяви п про ухвалення додаткового рішення 2 000, 00 гривень.
Загальна вартість наданих АО «МІТРАКС» юридичних послуг ОСОБА_1 складає 49 200, 00 гривень.
Крім того, в додатку до позовної заяви було додано копію договору №19/10 про надання юридичних послуг від 19.10.2020 року, що був укладений АО «Мітракс» та ОСОБА_1 ..
Як видно зі змісту договору №19/10 про надання юридичних послуг, укладеного 19.10.2020 року між АО «МІТРАКС» та позивачкою у справі ОСОБА_1 , за цим договором виконавець приймає зобов`язання надати замовнику за його замовленням комплекс послуг, вказаний в п. 2.1.1. договору та/або Додатку №1 до договору, а замовник зобов`язується здійснити плату за надані юридичні послуги на умовах та в строки, що передбачені умовами цього договору.
Відповідач у справі ОСОБА_2 під час судового розгляду справи заперечував щодо покладення на нього обов`язку відшкодувати позивачці ОСОБА_1 її витрати на правничу допомогу, у той же час заперечень на заяву представника останньої про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з нього ж витрат на правничу допомогу та додані до заяви докази на підтвердження таких витрат до суду не подав.
На думку суду, заява про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачкою ОСОБА_1 під час розгляду її ж позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за шлюбним договором підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження надання правової допомоги представником позивачки надано суду копію договору №19/10 про надання юридичних послуг від 19.10.2020 року; актів прийому-передачі наданих послуг від 28.04. та 29.09.2023 року, від 31.01., 30.04.28.06.2024 року, від 19.02.2025 року, а також копії рахунків на оплату та платіжні інструкції про оплату ОСОБА_1 отриманих юридичних послуг.
Загальна вартість наданих позивачці ОСОБА_1 АО «Мітракс» юридичних послуг склала 39 700, 00 гривень.
Обов`язок доведення співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 у справі №816/2096/17 від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.
При цьому, Верховний Суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Під час судового розгляду справи відповідач ОСОБА_2 повідомив суду, що він заперечує щодо відшкодування позивачці її витрат на правничу допомогу, однак будь-яких доказів щодо їх не співмірності суду не подав.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача зазначених витрат позивачки на професійну правничу допомогу, суд приймає до уваги, що у підготовчому засіданні, призначеному на 27.09.2023 року представник позивачки не був присутній, а у судові засідання, призначені на 25.01. та 07.06.2024 року представник позивачки прибув , однак судові засідання не відбулися 25.01.2024 року через хворобу головуючого судді, а 07.06.2024 року судом було закрито підготовче провадження за заявою представника за його відсутності з огляду на те, що у підготовче засідання не прибув відповідач і про причини неявки суд не повідомив.
Отже, не підлягають відшкодуванню заявлені вимоги у розмірі 5 500, 00 гривень за актом від 29.09.2023 року, а витрати за актами від 31.01.2024 року та 28.06.2024 року підлягають зменшенню до 2 000, 00 гривень та 4 000, 00 гривень відповідно.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Також у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, суд доходить висновку про наявність підстав для відшкодування позивачці понесених нею судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 38 700, 00 гривень, оскільки надані послуги щодо підготовки та подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову, участь представників позивачки у підготовчому засіданні 22.04.2024 року, а також прибуття до суду 25.01. та 07.06.2024 року, а також 18.02.2025 року та участь у судовому засіданні 05.06.2025 року відповідали потребам для належного представництва інтересів позивачки, були виконані адвокатським об`єднанням «Мітракс» у повному обсязі з урахуванням процесуальної поведінку відповідача, котра не сприяла вирішенню заявленого спору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259-261, 270, 353-355 ЦПК України, суд, -
заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Савицької Дарини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 752/8388/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за шлюбним договором,- задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі № 752/8388/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за шлюбним договором.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 38 700 (тридцять вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.
Учасники справи:
позивачка ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реквізити рахунку отримувач ОСОБА_1 , IBAN НОМЕР_2 в АТ «Універсал Банк»;
відповідач ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Суддя К.Г. Плахотнюк