Справа № 159/3153/25
Провадження № 2/159/1237/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Шокот С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 19.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №18.03.2024-100004529, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 7000 грн., строком на 62 дні, із сплатою процентної ставки у розмірі 2%, 2,5 з 1 день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, неустойки 175 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товару, на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-5112. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав, надавши кредит позичальнику в розмірі 7000 грн., ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на день подання позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 17465 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн., 9765 грн. проценти та 700 грн. неустойки. ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписала пропозицію про укладення договору (оферти). Заявкою на отримання кредиту підтверджено укладання договору та отримано на свій рахунок кошти в розмірі 7000 грн. та акцептовано умови договору. Посилається на норми ЦК України, Закон України «Про електронні довірчі послуги», Закон України «Про електрону комерцію». Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №18.03.2024-100004529 від 19.03.2024 року в розмірі 17465 грн., судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., справу розглядати без участі їх представника.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно відзиву, позов визнає частково, вказуючи на те, що отримана нею сума кредиту становила 7000 грн., до сплати позивач вимагає 19887 грн. 40 коп., вважає, що така вимога є неспіввмірною та порушує принципи добросовісності, розумності та справедливості, частина заявлених до стягнення сум є штрафними санкціями та пенею, які мають бути зменшені відповідно до ст.551 ЦК України. Зазначає, що ВС України неодноразово вказував на необхідність зменшення надмірних санкцій, що порушують права споживача. Просить зменшити розмір заявлених до стягнення сум до реального розміру заборгованості за тілом кредиту, скасувати або зменшити заявлені штрафні санкції, пеню та інши нарахування, як надмірні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно заявки, додатку до анкети позичальника, пропозиції про укладання кредитного договору (оферта), відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), додатку до кредитного договору №18.03.2024-100004529 від 19.03.2024 року, квитанції від 19.03.2024 року, між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» надала ОСОБА_1 кредит в розмірі 7000 грн. безготівковим шляхом строком на 62 дні, до 19.05.2024 року, із сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 2 % та 2,5 % за один день користування кредитом протягом строку надання кредиту, сплатою неустойки в розмірі 175 грн. за кожен день невиконання зобов`язань. Позичальник отримала кредит в розмірі 7000 грн., що підтверджується квитанцією № від 19.03.2024 року та зобов`язалась повернути кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені договором та додатками до нього.

Відповідно до ст.ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Таким чином, між відповідачем та кредитором укладений кредитний договір, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, з умовами якого відповідач ознайомилась та погодилась.

Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Суд звертає увагу, відповідачем визнано укладення кредитного договору та отримання кредиту у вказаному розмірі.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором виконувалися не належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 17465 грн., яка складається з: 7000 грн. - заборгованість за кредитом, 9765грн. - проценти, 700 грн. неустойка.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків в розмірі 2% та 2,5 % за кожен день протягом строку кредиту за кредитом з розрахунку суми кредиту 7000 грн., кредит укладений на 62 дні, тобто до 19.05.2024 року.

Згідно з умовами договору при неналежному виконання зобов`язання позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 175 грн. за кожен день невиконання зобов`язання, відповідач повинен був з 19.03.2024 року по 19.05.2024 року сплачувати в рахунок погашення кредиту визначену договором суму, чого не здійснював, в зв`язку з чим повинен сплатити позивачу неустойку.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Враховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 19.03.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, тому нарахування процентної ставки слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень закону. Частиною другою розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Договір про надання кредиту укладено між сторонами 19.03.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, умови договору щодо встановлення процентної ставки - 2 % та 2,5% з огляду на положення частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.

З урахуванням викладеного, заборгованість за процентами за укладеним між сторонами договором слід розраховувати виходячи із встановленої частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки в 1% за період з 19.03.2024 року по 19.05.2024, з урахуванням строку дії договору (62 дні), з суми тіла кредиту 7000 грн., що дорівнює 4340 грн. (7000/100х62)

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором №18.03.2024-100004529 від 19.03.2024 року в розмірі 7000 грн. - заборгованість за кредитом, 4340 грн. - проценти, 700 грн. неустойки, а всього: 12040 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволеної суми позову в розмірі 12040 грн., сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1669 грн. 96 коп. (12040 х 2422, 40: 17465 грн.).

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.205, 207, 253, 259, 638, 509 ЦК України, ст.ст.12, 83, 84, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 7000 грн. - заборгованість за кредитом, 4340 грн. - проценти, 700 грн. неустойки, а всього: 12040 грн. заборгованості за договором №18.03.2024-100004529 від 19 березня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 1669 грн. 96 коп.

В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлено 18.08.2025 року.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА