Номер провадження № 2-зз/243/7/25
Номер справи 2-3144/2006
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12 » серпня 2025 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Гончарова А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Краматорського міського відділу ГУМВС України у Донецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відділення Державного казначейства у м. Краматорську, про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Краматорського міського відділу ГУМВС України у Донецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відділення Державного казначейства у м. Краматорську, про скасування заходів забезпечення позову, на обґрунтування якої заявник зазначає, що вона є донькою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .29 липня 2025 року заявниця через свою довірену особу, звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй стало відомо, що на майно, яке належало її померлому батькові, а саме: частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі № 2-3144-06 від 04.08.2006 року накладено арешт. Заявниці стало відомо, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2007 року рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа - відділення Держказначейства у м. Краматорську про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди було відмовлено. Однак, обтяження з нерухомого майна - арешт 1/4 частки належної ОСОБА_4 квартири скасовано не було. Вказане обтяження порушує майнові права спадкоємиці, вона не може вільно розпорядитися своїм майном.

В зв`язку з викладеним заявник просить суд постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 серпня 2006 року, шляхом зняття арешту з нерухомого майна, який було зареєстровано 08 вересня 2006 року за № 3707185, реєстратором: Третя краматорська державна нотаріальна контора, 84301 Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, буд. 30, а саме на 1/4 частку квартири, що знаходиться: АДРЕСА_1 , що належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2007 року рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2006 року за №2-3144-06 в частині задоволення позову скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_2 до Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Відділення Державного казначейства у м. Краматорську, про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав від 27 липня 2025 року на майно, яке належало ОСОБА_4 , а саме: частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі № 2-3144-06 від 04.08.2006 року накладено арешт.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначила, що під час оформлення своїх спадкових прав після батька ОСОБА_4 дізналась, що на спадкове майно, а саме, на частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт на підставі ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у справі № 2-3144-06 від 04.08.2006 року.

Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22); від 05 червня 2024 року у справі №727/3071/23 (провадження № 61-5032св24).

ОСОБА_1 не є учасником справи за позовом ОСОБА_2 до Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Відділення Державного казначейства у м. Краматорську, про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, на забезпечення якого вжито заходи забезпечення позову.

З огляду на викладене, з урахуванням положень частини першої статті 158 ЦПК України, ОСОБА_1 позбавлена можливості звертатися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, оскільки для неї чинним законодавством передбачено інший спосіб судового захисту, а саме звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Оскільки ОСОБА_1 не має права на подання до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову, то така заява не може бути предметом судового розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст.158, 259, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Краматорського міського відділу ГУМВС України у Донецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відділення Державного казначейства у м. Краматорську, про скасування заходів забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлений 12 серпня 2025 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова