ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 708/1518/24
Провадження № 22-ц/821/1013/25
Категорія: 305010400

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря Глущенко І. В.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ»,

представник позивача адвокат Сечко Сегрій Володимирович,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції вм. Черкаси апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» адвоката Сечка Сергія Володимировича на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 27 березня 2025 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

30 грудня 2024 року ПАТ «СК «УСГ» через свого представника адвоката Сечка С. В. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в сумі 45 861,34 грн.

В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 08 лютого 2024 року о 19 год 30 хв у м. Києві по вул. Хрещатик, 52 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chery», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ПІІ «Віп-рент».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення № 761/6339/24, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за вчинене порушення до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

На момент вчинення ДТП між позивачем та ПІІ «Віп-рент» був укладений генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-КАСКО-0199-2700/22-AVIS від 30 грудня 2021 року та додаткова угода № 122 від 30 грудня 2022 року, згідно з якими ПАТ «СК «УСГ» прийняв на себе зобов`язання з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Страхувальник ПІІ «Віп-рент» звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 09 лютого 2024 року. За наслідками розгляду цієї заяви пошкодження автомобіля ПАТ «СК «УСГ» визнані страховим випадком.

На підставі зібраних документів на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди, відповідно до умов укладеного договору позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 115 578,29 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Chery», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АР6526677.

ПАТ «СК «УСГ» звернулося до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування, за яким страхова АТ «СГ «ТАС» здійснила виплату у розмірі 69 716,95 грн. Така страхова виплата проведена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля потерпілого, і вона не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-2700 від 30 грудня 2021.

За таких обставин ОСОБА_1 , як відповідальна особа за завданий збиток, повинен відшкодувати ПАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-2700, та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом № АР6526677, і така різниця становить 45 861,34 грн.

На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 45 861,34 грн та відшкодувати понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 27 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що у випадку незгоди однієї зі сторін деліктних правовідносин із визначеним страховиком, у даному випадку АТ «СГ «ТАС», розміром страхового відшкодування, має бути проведена оцінка або експертиза пошкодженого транспортного засобу, за наслідками якої можливо встановити наявність чи відсутність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу та визначити його розмір. Позивачем такі докази надані не були.

У свою чергу судом враховано, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що заявлений до відшкодування розмір страхового відшкодування та правова підстава його стягнення з ОСОБА_1 під час судового розгляду справи позивачем не доведені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із судовим рішенням, адвокат Сечко С. В. в інтересах ПрАТ «СК «УСГ» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПрАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199/2700 та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 6526677, а саме: 115 578, 29 грн 69 716, 95 грн = 45 861, 34 грн.

Відзив на апеляційну скаргу

30 травня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому останній зазначив, що категорично заперечує проти задоволення апеляційної скарги, так як викладені позивачем обґрунтування позову та надані ним докази не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджують настання збитків.

Просив апеляційну скаргу представника скаржника адвоката Сечка С. В., що діє в інтересах ПрАТ «СК «УСГ» залишити без задоволення, а рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 27 березня 2025 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

08 лютого 2024 року о 19 год 30 хв у м. Києві по вул. Хрещатик, 52 сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Chery», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 13.1. Правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ПІІ «Віп-рент». В результаті вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відповідно власнику автомобіля марки «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , завдані матеріальні збитки.

Згідно постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2024 року у справі № 761/6339/24 (провадження № 3/761/1938/2024) ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с. 19).

Власником автомобіля марки «Peugeot 301», 2020 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є Підприємство з іноземними інвестиціями «Віп-рент», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 18).

На момент дорожньо-транспортної пригоди зазначений автомобіль був застрахований на підставі генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-КАСКО-0199-2700/22-AVIS від 30 грудня 2021 року (з урахуванням змін за додатковою угодою № 122 від 30 грудня 2022 року договір № 28-0199-2700/23-AVIS). Страховиком цього автомобіля є позивач у справі ПАТ «СК «УСГ». З додатку № 1 до договору вбачається, що період страхування пошкодженого автомобіля визначено сторонами договору з 20 жовтня 2023 року до 19 жовтня 2024 року (а.с. 4-16).

У свою чергу власник автомобіля марки «Chery», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на момент ДТП мав діючий поліс обов`язкового страхування власників № АР 6526677, страхувальником цього автомобіля було АТ «СГ «ТАС» (а.с. 33).

Потерпіла у дорожньо-транспортній пригоді особа ПІІ «Віп-рент» відповідно до вимог укладеного договору та вимог чинного законодавства 09 лютого 2024 року звернулася до страхувальника ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 20).

Розмір завданої власнику автомобіля марки «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , шкоди та страхової виплати був визначений позивачем з урахуванням акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 15 лютого 2024 року, ремонтною калькуляцією від 15 лютого 2024 року, рахунком ТОВ «Синергія-трейд» на оплату № VCT1100302 від 15 лютого 2024 року на суму 115 578, 29 грн, нарядом-замовленням від 21 лютого 2024 року, актом надання послуг № VCT1103147 від 01 березня 2024 року на суму 115 578, 29 грн (а.с. 23-29).

Після отримання вказаних документів на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу страховик ПАТ «СК «УСГ» склав страховий акт № СТОКА-22678 від 06 березня 2024 року та провів розрахунок суми страхового відшкодування (а.с 30).

Визначений розмір страхового відшкодування склав 115 578, 29 грн, який на підставі платіжної інструкції № 59049 від 06 березня 2024 року був перерахований на поточний рахунок ПІІ «Віп-рент» (а.с. 31).

Враховуючи наявність у відповідача ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «СК «УСГ» 11 березня 2024 року звернулося до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 115 578, 29 грн. До вказаної заяви позивач долучив усі наявні у його розпорядженні докази на підтвердження факту ДТП, винуватості ОСОБА_1 у її вчиненні, наявних пошкоджень застрахованого автомобіля та вартості відновлювального ремонту (а.с. 21).

На підставі платіжної інструкції від 21 березня 2024 року АТ «СГ «ТАС» перерахувало на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування згідно укладеного договору № АР 6526677 та страхового акту СТОКА-22678 в сумі 69 716, 95 грн (а.с. 32).

Обґрунтовуючи такий розмір страхового відшкодування представник позивача адвокат Сечко С. В. разом із відповіддю на відзив надав суду докази на підтвердження того, що автомобіль марки «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , попередньо вже був пошкоджений у ДТП в жовтні 2023 року, тому відповідно до п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи а оцінки колісних транспортних засобів АТ «СГ «ТАС» застосувало коефіцієнт зносу складових КТЗ, у зв`язку із чим виплата за полісом № АР 6526677 становила 69 716,95 грн (а.с. 86-96).

Згідно платіжної інструкції ОСОБА_1 сплатив ПАТ «СК «УСГ» франшизу за полісом АТ «СГ «ТАС» в сумі 1 600 грн (а.с. 118).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції від 27 березня 2025 року відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно до положень вказаних норм відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст. ст. 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. ст. 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вказані висновки були викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

У постанові у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20) зроблено висновок, що «відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме особа яка винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Chery», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ПІІ «Віп-рент», що мала місце 08 лютого 2024 року, сталася з вини відповідача ОСОБА_1 .

Дані обставини, підтверджуються, зокрема, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення № 761/6339/24, яка в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, та сторонами визнаються.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що винуватою особою в даній дорожній транспортній пригоді є ОСОБА_1 .

Водночас з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у АТ «СГ «ТАС» полісом № АР 6526677, що стверджується перевіркою чинності полісу внутрішнього страхування, долученою до позовної заяви та листом АТ «СГ «ТАС» від 19.03.2024 № 05313/9124/ТС адресованим ПрАТ «СК «УСГ» (а.с. 33, 142).

З листа АТ «СГ «ТАС» від 19.03.2024 № 05313/9124/ТС адресованого ПрАТ «СК «УСГ» вбачається, що франшиза, згідно страхового поліса № АР 6526677становила 1600 грн.

При цьому матеріали справи не містять поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 6526677 від 19.06.2023.

На момент ДТП автомобіль «Peugeot 301», 2020 року випуску,державний реєстраційний номер НОМЕР_2 власником якого є ПІІ «Віп-рент» був застрахований на підставі генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-КАСКО-0199-2700/22-AVIS від 30.12.2021 (з урахуванням змін за додатковою угодою № 122 від 30.12.2022 договір № 28-0199-2700/23-AVIS), його страховиком являвся позивач у справі ПАТ «СК «УСГ», період страхування визначено сторонами договору з 20.10.2023 до 19.10.2024.

ПІІ «Віп-рент» 09.02.2024 звернулося до страхувальника ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

ПАТ «СК «УСГ» розмір завданої власнику автомобіля марки «Peugeot 301», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 шкоди та страхової виплати був визначений з урахуванням акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 15.02.2024 (при цьому, при огляді ні ОСОБА_2 ні представник АТ «СГ «ТАС» не були присутні), ремонтної калькуляції від 15.02.2024, рахунку ТОВ «Синергія-трейд» на оплати № VCT1100302 від 15.02.2024 на суму 115578,29 грн, наряду-замовлення від 21.02.2024, акту надання послуг № VCT1103147 від 01.03.2024 на суму 115 578,29 грн.

Страховик ПАТ «СК «УСГ» після отримання вказаних документів на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склав страховий акт № СТОКА-22678 від 06.03.2024 та провів розрахунок суми страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування в сумі 115578,29 грн на підставі платіжної інструкції № 59049 від 06.03.2024 був перерахований на поточний рахунок ПІІ «Віп-рент».

Враховуючи викладене, ПАТ «СК «УСГ», здійснивши на користь власника пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу виплату страхового відшкодування у сумі 115578,29 грн, набуло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ураховуючи наявність у ОСОБА_2 на момент ДТП діючого полісу обов`язкового страхування власників наземних трансопртних засобів, такі вимоги першочергово були висунуті страховику його транспортного засобу, яким в спірних правовідносинах є АТ «СГ «ТАС».

Так, 11.03.2024 ПАТ «СК «УСГ» звернулося до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 115 578,29 грн, долучивши наявні у його розпорядженні докази на підтвердження факту ДТП, винуватості ОСОБА_2 у її вчиненні, наявних пошкоджень застрахованого автомобіля та вартості відновлювального ремонту.

Водночас на підставі платіжної інструкції від 21.03.2024 АТ «СГ «ТАС» перерахувало на користь ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування згідно укладеного договору № АР 6526677 та страхового акту СТОКА-22678 в сумі 69 716,95 грн.

Обґрунтовуючи такий розмір страхового відшкодування, представник позивача надав суду докази на підтвердження того, що автомобіль марки «Peugeot 301», 2020 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , попередньо вже був пошкоджений у ДТП в жовтні 2023 року, внаслідок чого, відповідно до п. 7.39 (б) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів АТ «СГ «ТАС» застосувало коефіцієнт зносу складових КТЗ 0,5077, що дорівнює 44261,34 грн, у звязку із чим виплата за полісом № АР6526677 становили 69 716,95 грн.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначено, що значення Ез (коефіціент фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Згідно до п. 7.39. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів винятками стосовно використання вимог п. 7.38. є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 2 до цієї Методики.

Разом з тим п. 7.40. приведеної Методити визначає, що якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Із наданих представником позивача доказів долучених до відповіді на відзив слідує те, що автомобіль марки «Peugeot 301», 2020 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , попередньо вже був пошкоджений у ДТП в жовтні 2023 року.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в суді першої інстанції заперечував проти приєднання доказів долучених позивачем до відповіді на відзив, вважаючи їх не допустимими та такими, що не підтверджують дійсного відсотку зносу автомобіля марки «Peugeot 301», 2020 року випуску на момент ДТП за участі відповідача (а.с. 115-117).

Беручи до уваги заперечення відповідача щодо приєднання наведених доказів, колегією судді враховується і те, що долучені ПАТ «СК «УСГ» АТ «СГ «ТАС» до відповіді на відзив докази, зокрема і ремонтна калькуляція від 24.10.2023, не відповідають вимогам письмового доказу, визначеним ст. 95 ЦПК України.

За викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у випадку незгоди однієї зі сторін деліктних правовідносин із визначеним страховиком, у даному випадку АТ «СГ «ТАС», розміром страхового відшкодування, має бути проведена оцінка або експертиза пошкодженого транспортного засобу, за наслідками якої можливо встановити наявність чи відсутність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу та визначити його розмір.

Позивачем такі докази суду надані не були, відповідно заявлений до відшкодування розмір страхового відшкодування та правова підстава його стягнення під час судового розгляду справи не доведені.

Судом також встановлено, що укладений між відповідачем та ПАТ «СГ «ТАС» договір № АР 6526677 передбачав утримання страховиком франшизи.

Згідно платіжної інструкції ОСОБА_1 сплатив ПАТ «СК «УСГ» франшизу за полісом АТ «СГ «ТАС» в сумі 1 600 грн.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених у справі обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що заявлений до відшкодування розмір страхового відшкодування та правова підстава його стягнення позивачем не доведені.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України , суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» адвоката Сечка Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 27 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков