Справа № 643/1188/24
Провадження № 2/635/2094/2025
11 серпня 2025 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Даниленко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відновлювально-реабілітаційний центр «Маяк здоров`я» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,
Позивач ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Відновлювально-реабілітаційного центру «Маяк здоров`я» (далі ТОВ ВРЦ «Маяк здоров`я»), в якій просить стягнути з ТОВ ВРЦ «Маяк здоров`я» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн та витрат на лікування в розмірі 93 976,67 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.09.2022 після лекцій ставця інцидент та на нього напали дві особи, які також проходили курс реабілітації, сівши ОСОБА_1 на спину та товкнувши в плече, він впав на лівий бік, зламав шийку стегнової кістки. Зазначає, що чергові реабілітаційного центру «Маяк здоров`я» підняли його з підлоги, перенесли на диван біля входу, зробили дві невідомі ін`єкції від болю та пішли дивитися відеозапис, де був зафіксований інцидент. Стверджує, що приблизно через дві години в центр прибув завідувач відділення ОСОБА_2 та відвіз його в Міську лікарню №3 м. Харкова. Звертає увагу, що на його прохання викликати швидку та відправити його до відділення травматології не відреагували. Крім того зазначає, що в Міській лікарні №3 його змусили написати згоду, що інцидент стався з його вини і він сам впав зі сходів Відновлювальногореабілітаційного центру «Маяк здоров`я» 07.09.2022. Згодом ОСОБА_2 зобов`язав проводити ОСОБА_1 лікування за рахунок батьків осіб, що вчинили інцидент ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначає, що потім позвавши його в кабінет, ОСОБА_2 повідомив, що батьки винуватців в інциденті є фінансово не спроможними, тому на лікування давати належні кошти не зможуть. З батьків винуватців інциденту під розписки позивача були взяті кошти в розмірі 40 000,00 грн, але ці кошти позивачу передані не були, а знаходилися у розпорядженні ОСОБА_5 . Стверджує, що за весь час позивачеві так і не було надано належного лікування, про інцидент що стався 07.09.2022 родичів позивача повідомлено не було, з дня отримання перелому шийки стегнової кістки пройшло майже три роки. На даний момент позивач лікується за власні кошти, купує всі необхідні медикаменти, коштів на операцію не має.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.03.2024 прийнято в провадження судді Даниленко Т.П. цивільну справу за вказаним позовом та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.02.2024 частково задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лопатюк Ю.Л. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечують, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник ТОВ ВРЦ «Маяк здоров`я» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не подав. Здійснювалось оголошення на офіційному веб-сайті суду.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період з 02.05.2022 до 08.07.2023 проходив курс реабілітації на стаціонарі ВРЦ «Маяк Здоров?я», що підтверджується довідкою Відновлювально-реабілітаційного центру «Маяк Здоров?я».
07.09.2022 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 звернувся до КНП «Міська лікарня №3» ХМР і йому було встановлено діагноз - вколочений перелом лівого стегна, що підтверджено довідкою. 10.11.2022 на ренгенограмі лівого кульшового суглоба в передній прямій проекції втиснений перелом шийки стегнової кістки в стадії консолідації.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до ГУНП в Харківській області та Харківської окружної прокуратури, що підтверджується відповіддю на звернення № 62-62 від 25.04.2024 та № 27-р-24 від 23.04.2024.
З наявних матеріалів справи вбачається та підтверджується фіскальними чеками здійснення витрат на лікування позивача на загальну суму 93 976, 67грн (а.с. 17-60).
В протоколі опитування в порядку п. 7 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» громадянки України ОСОБА_6 від 15.112024 зазначено, що ОСОБА_6 перебувала у ТОВ ВР «Маяк Здоров?я» в червні 2022 року та з серпня по грудень 2022 року, тоді коли там знаходився ОСОБА_1 . Вона має освіту реанімаційної сестри. 07.09.2022 ОСОБА_6 перебувала в реабілітаційному центрі та почула крики на які невідкладно спустилась сходами та побачила, що ОСОБА_1 сидів на дивані і біля нього була купа пацієнтів та працівників. Зі слів цих осіб, які безпосередньо бачили інцедент, вона дізналась, що Позивача штовхнули і він впав на підлогу. Стверджує, що ОСОБА_1 не падав зі сходів, бо тими сходами безпосередньо спускалась вона. Зазначає, що ОСОБА_7 в цей час не було в установі, а тому всі чекали коли він приїде. Зателефонувати до швидкої не було можливості, так як пацієнти не мали телефонів, а працівники відмовились це робити, бо їм заборонив ОСОБА_8 .
ОСОБА_6 також була допитана в судовому засіданні 04.03.2025 як свідок та підтвердила обставини вказані у протоколі опитування адвокатом. Також зазначила, що умови в яких знаходились пацієнти були жахливими, над ними знущались, не надавали телефонувати родичам. В судовому засіданні підтвердила, що травма отримана позивачем відбулась саме у ТОВ ВРЦ «Маяк Здоров?я» 07.09.2022 та спростувала обставини побутової травми та падіння зі сходів. Звернула увагу, що позивачу не було надано належної медичної допомоги та те, що більше двох годин очікували приїзду директора. Також підтвердила неповідомлення родичів позивача про інцидент. Свідчить, що без повторних медичних обстежень профільних лікарів, рентгену, позивача почали ставити на ноги, що вочевидь призвело до безповоротних наслідків, а саме ампутації кінцівки. Звертає увагу на свою медичну освіту та практичний досвід.
Допитаний в судовому засіданні 04.03.2025 свідок ОСОБА_9 свідчила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та вона була неодноразово в нього вдома після того як він отримав каліцтво. Стверджує, що стан позивача дуже тяжкий, що в нього ампутована нога, що лікування проводиться тільки самим ОСОБА_1 та його дружиною. Повідомила, що позивач не може ходити та самообслуговуватись і потребує постійного догляду. Засвідчила, що друга нога теж в важкому стані. Підтвердила, що ОСОБА_1 дійсно страждає як морально так і фізично.
Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способі захисту цивільних прав судом.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин.
Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).
Згідно з частинами першою та другою ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частин третьої, четвертої ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.
Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.
За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В той же час, як роз`яснено в п. 4Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
При цьому, в п. п. 3, 5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ.
При вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
З наданих до суду доказів вбачається, що каліцтво сталось за час перебування позивача у ТОВ ВРЦ «Маяк Здоров?я». Показами свідків, підтверджено, що кваліфікована медична допомога позивачу вчасно надана не була. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
У справах про лікарські помилки повинні пред`являтися пропорційні вимоги до ступеня деталізації обставин справи, які надаються пацієнтами. Від пацієнтів не можна очікувати та вимагати точного володіння медичними знаннями. У пацієнтів відсутнє точне розуміння процесів лікування та необхідна кваліфікація для аналізу та надання обставин справи, що становлять предмет спору. З метою належної участі у цивільному процесі сторона не повинна мати професійні медичні знання.
Касаційний суд звертає увагу на специфіку тягаря доказування у справах щодо надання медичних послуг. Мають пред`являтися пропорційні вимоги до ступеня деталізації обставин справи, які надаються пацієнтами. Від пацієнтів не можна очікувати та вимагати точного володіння медичними знаннями. Вони не мають точного розуміння процесів лікування та необхідної кваліфікації для аналізу та надання обставин справи, що становлять предмет спору. З метою належної участі в цивільному процесі сторона не повинна мати професійні медичні знання. У зв`язку з цим сторона процесу, яка є пацієнтом, має право обмежитися доповіддю, що дасть змогу припустити про порушення зі сторони обслуговуючого персоналу в силу наслідків, що настали для пацієнта. Тому, з урахуванням принципу розумності, пацієнту, який звернувся до суду за захистом порушених прав, що полягають у завданні шкоди здоров`ю, слід тільки вказати на порушення, а далі тягар доказування покладається на медичну установу чи на лікаря. При цьому вказане не призводить до порушення принципу диспозитивності судового процесу, а навпаки слугує для забезпечення процесуальної рівності сторін.
При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що у відповідності до вимог статті 1167 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду позивачу, враховуючи ступінь вини відповідача, характер та обсяг душевних страждань позивача, визначивши розмір грошової компенсації з урахуванням вимог розумності і справедливості, що узгоджується з характером моральних страждань позивача.
Таким чином, враховуючи вище викладене, важливою умовою для осіб, які звертаються до суду для відшкодування моральної шкоди є наявність доказів. Доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджують дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого.
Отже, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння йому моральних страждань та втрат немайнового характеру, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, розмір якої є обґрунтованим, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.
Відповідно до правил ч.6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відновлювально-реабілітаційний центр «Маяк Здоров?я» про відшкодування моральної шкоди задовольнити
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Суддя Т.П.Даниленко