Провадження №2/127/3918/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого- судді Березовської О. А.,

за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

представника позивача адвоката Пансюка І. І.,

представника відповідача адвоката Тетевої Родюк І. О.

розглянувши в підготовчому засіданні в м. Вінниці в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Панасюк Ігор Іванович, до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Друга вінницька державна нотаріальна контора, про стягнення коштів зі спадкоємця,

ВСТАНОВИВ :

19.06.2025 на адресу суду надійшла вище вказана позовна заява.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Панасюк І. І., до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Друга вінницька державна нотаріальна контора, про стягнення коштів зі спадкоємця та призначено підготовче засідання на 06.08.2025 о 1200.

Перед початком підготовчого засідання, 06.08.2025, від представника позивача адвоката Пансюка І. І. надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову по справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно 1/10 частки двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, до складу якої входить в житловому будинку «А»: кухня 21, кімнати 22, 23, житловою площею 26,9 кв.м, коридор 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке належне відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2555, виданого 15.04.2025 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н. С. Ухвалу суду допустити до негайного виконання та направити її на виконання.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , з якою позивач, ОСОБА_1 , проживав однією сім`єю більше п`яти років. Спадщину, яка залишилась після смерті - ОСОБА_3 , позивач, ОСОБА_1 прийняв.

У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до Другої вінницької держнотконтори подали: позивач, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 рідний брат по батькові ОСОБА_3 , що підтверджується витягом №79715714 від 15.01.2025 про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи №73233104, номер у нотаріуса №461/2024 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишила, дітей та чоловіка не мала, осіб, з якими спадкоємиця проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі, - не було.

15.01.2025 позивачем, ОСОБА_1 , було подано до Другої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, який є спадкоємцем четвертої черги спадкоємця за законом, також окрім позивача, є спадкоємець другої черги за законом ОСОБА_2 .

Відтак в разі наявності попередньої черги спадкоємців необхідно подати вимогу про боргові зобов`язання спадкодавця. ОСОБА_1 було направлено до Другої вінницької державної нотаріальної контори та до ОСОБА_2 вимогу (претензію) щодо сплати боргу, який виник в результаті життя та поховання спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується доказами поштового направлення.

В період з 2002 року по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач, ОСОБА_1 проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_3 , здійснював за нею постійний догляд, купував їй медичні препарати, ліки, одяг та взуття, продукти харчування, що підтверджується Актом опитування сусідів про проживання однією сім`єю від 07.01.2025. Також позивачем було побудовано для ОСОБА_3 туалет з вигрібною ямою цегляно-бетоної конструкції, металеві огорожі з хвірткою, було придбано частину меблів та кухонного приладдя.

За період проживання в одному будинку в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 прийняла в користування від позивача, ОСОБА_1 частину будівлі та зобов`язалась виплатити йому п`ять тисяч доларів США, в разі не погашення боргу скласти на нього заповіт на все майно, яке буде належати їй на день смерті, що підтверджується розпискою від 16.12.2002.

Після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач за власні кошти оплатив ритуальні послуги з поховання, що підтверджується довідкою від 20.08.2024, виданої Вінницьким обласним центром ритуальних товарів та послуг «Реквієм».

При наявності спадкоємця другої черги ОСОБА_2 , єдиним способом повернення коштів позивача є пред`явлення позовної заяви до суду та стягнення з спадкоємця ОСОБА_2 коштів, які були витрачені за життя ОСОБА_3 та після її смерті, отже звернення до суду є єдиним способом реалізувати своє право на повернення матеріальних витрат позивачем.

Оскільки є підстави, що після продажу успадкованого майна після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду, відтак необхідно накласти арешт на нерухоме майно.

Заява про забезпечення позову подається на стадії підготовчого засідання, внаслідоктого, що існують ризики, що будучи обізнаним про такі заходи, відповідач з метою уникнення розгляду справи, здійснить відчуження належного йому нерухомого майна, що в подальшому зробить неможливим виконання рішення суду.

Представника позивача адвоката Пансюк І. І. просив заяву про забезпечення позову розглянути в підготовчому засіданні та підтримав подану ним заяву в повному обсязі з вище зазначених мотивів. Уточнив, що відповідач виставив нерухоме майно на продаж, що підтверджується світлинами, долученими до заяви про забезпечення позову, на яких видно, що на паркані буд. АДРЕСА_1 розміщене оголошення про його продаж.

Представник відповідача адвоката Тетева Родюк І. О., пояснила, що копію заяви про забезпечення позову отримала перед підготовчим засіданням від представника позивача, ознайомилась з нею, додатковий час для формування позиції за цієї заявою їй не потрібен; заперечує щодо задоволення заяви про забезпечення позову, зазначає, що позивачем не сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову; не заперечує, що її довіритель відчужує належне йому майно, але предметом позову є стягнення коштів, позов не стосується цього об`єкту нерухомого майна, відчудження цього майна не утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову, бо її довіритель працює, має стабільний дохід, а отже має кошти для виконання рішення суду у разі задоволення позову, тому у забезпеченні позову слід відмовити.

Ознайомившись з заявою про забезпечення позову, позовною заявою та письмовими доказами, долученими до позовної заяви, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача щодо заяви про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 620, 60 грн.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Оскільки, заява про забезпечення позову подана перед початком підготовчого засідання та представник позивача заявив клопотання про її розгляд в підготовчому засіданні, що не суперечить вище зазначеній нормі, суд мав можливість вислухати думку сторін щодо заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до позовної заяви документи щодо майна відповідача, пояснення представників сторін доходить висновку про задоволення поданої заяви з огляду на таке.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини 6-8 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У правовому висновку, сформульованому у постанові від 31.01.2019 у справі №761/45074/17, Верховний Суд зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом встановлено існування між сторонами спору щодо відшкодування витрат на організацію, проведення поховання та встановлення пам`ятного комплексу в сумі 257 600, 00 грн, а також стягнення з відповідача коштів в розмірі 5 000, 00 $, що еквівалентно 207 653, 00 грн, витрат за борговою розпискою. Загалом ціна позову становить 465 253, 00 грн.

Також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом відповідач ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_3 вище зазначене нерухоме майно. До складу 1/10 частки двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами входить, в житловому будинку "А": кухня 2-1, кімната 2-2, 2-3, житловою площею 26, 9 кв. м., коридор І.

Викладені у заяві про забезпечення позову обставини, враховуючи положення статті 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. У додатку до заяви про забезпечення позову позивачем надані світлини, які підтверджують вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчудження належного йому на праві власності нерухомого майна. Представник відповідача, хоча й критично оцінила світлини, які, на її думку, не підтверджують чітко, що оголошення про продаж нерухомості розміщене саме на паркані будинку АДРЕСА_1 , не заперечувала факту підготовки зазначеного майна до продажу як реалізацію відповідачем своїх правомочностей власника.

Суд відхиляє заперечення представника відповідача про неможливість накладення арешту на нерухоме майно відповідача, яке не є предметом спору, і за умови, що відповідач працює та має стабільний дохід, як таке, що не відповідає вище зазначеним нормам ЦПК України. Пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України не містить норми, яка б передбачала можливість забезпечення позову тільки шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом спору.

Крім того, суд звертає увагу на ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Отже, враховуючи, що у суда відсутня інформація, яка свідчить про наявність у відповідача коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також те, що стягнення на заробітну плату можливе вже після звернення стягнення на майно або у разі його відсутності, суд відхиляє заперечення представника відповідача щодо наявності коштів у відповідача та можливості звернення стягнення на заробітну плату відповідача у разі задоволення позову.

Представник відповідача також не спростувала доводів позивача, що за обставин цієї справи такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що захід забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно 1/10 частки двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, до складу якої входить в житловому будинку «А»: кухня 21, кімнати 22, 23, житловою площею 26,9 кв.м, коридор 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке належне відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2555, виданого 15.04.2025 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н. С., у найбільшій мірі спрямований на забезпечення предмету спору та є співмірним із заявленими позивачем вимогами. Накладення арешту на вказане майно гарантуватиме реальне виконання майбутнього судового рішення про стягнення 465 253, 00 грн у разі задоволення позову.

Варте уваги й те, що вжиття заходів забезпечення позову має тимчасовий характер та поширюється на час розгляду справи. Відтак накладення арешту на зазначене нерухоме майно відповідача не можна розцінювати як порушення права власності на це майно. Правомочності відповідача щодо володіння та користування майном не обмежуються.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд не вбачає.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Панасюк Ігор Івановичпро забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Панасюк Ігор Іванович, до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Друга вінницька державна нотаріальна контора, про стягнення коштів зі спадкоємця задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно 1/10 (одна десята) частки двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, до складу якої входить в житловому будинку «А»: кухня 21, кімнати 22, 23, житловою площею 26,9 кв.м, коридор 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за номером: 2555, виданого 15.04.2025 державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н. С.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її винесення

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оголосити в підготовчому засіданні перерву до 08.10.2025 об 11 год. 00 хв.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі до відома: представнику позивач та представнику відповідача - на електронну адресу, вказану в процесуальних документах та до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

Ухвала суду складена 14.08.2025.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА