Справа №672/158/25
Провадження №2/672/475/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Рибачук О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №491025063 від 14.05.2020 в розмірі 49021,07 грн та судових витрат у справі. Оскільки всупереч підписаній угоді, відповідачка не виконала умови договору, не сплатила відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснила повне погашення коштів за кредитним договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

За результатами розгляду даного позову заочним рішенням суду від 17.04.2025 позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №491025063 у розмірі 49021 грн 07 коп., з яких 32551,77 грн сума заборгованості за простроченим тілом кредиту; 16469,30 грн сума заборгованості за відсотками. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

19.05.2025 ОСОБА_1 через свою представницю Ряполову-Радченко Г.О. звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 02.06.2025 заяву представниці ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 17.04.2025 скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом в судове засідання сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представниця відповідачки Ряполова-Радченко Г.О. в судове засідання не з`явилась, попередньо подала заяву про розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника. В судовому засіданні висловила заперечення щодо задоволення вимог позивача з підстав їх необґрунтованості та не підтвердження заборгованості належними доказами. Зазначила, що у відповідачки відсутня заборгованість за спірним договором, що підтверджується відповідною інформацією Українського бюро кредитних історій. Просила відмовити у задоволенні позову.

Окрім цього, в судовому засіданні 23.06.2025 представниця відповідачки заявила клопотання про витребування в позивача оригіналів долучених до позову доказів. Зазначене клопотання про витребування оригіналів доказів судом 23.06.2025 задоволено. Зобов`язано позивача надати на адресу суду: оригінал кредитного договору №491025063 від 14.05.2020; оригінал меморіального ордеру №912186 від 15.05.2020; оригінал договору факторингу №3 від 20.09.2021, укладеного між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»; оригінал витягу з додатку до договору факторингу №3 від 20.09.2021- реєстру боржників; оригінал акту прийому-передачі реєстру боржників від 20.09.2021 до договору факторингу №3 від 20.09.2021; оригінал платіжного доручення №559 від 20.09.2021 на підтвердження оплати за договором факторингу №3 від 20.09.2021; оригінал виписки по рахунку відповідачки ОСОБА_1 ; оригінал розрахунку заборгованості за кредитним договором №491025063 від 14.05.2020; оригінал договору про надання юридичних послуг № 03/07-24 від 03.07.2024; оригінал акту № 1 приймання-передачі виконаних робіт від 15.07.2024.

01.07.2025 на виконання ухвали суду від 23.06.2025 позивачем, із клопотанням про прийняття судом витребуваних документів у справі, надано оригінал оферти на укладення договору про надання кредиту №491025063 від 14.05.2020 ОСОБА_1 , акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №491025063, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, оригінал паспорту споживчого кредиту.

Крім цього, 14.08.2025 представницею відповідачки до суду надано додаткові письмові пояснення у справі, в яких вона додатково звернула увагу на необґрунтованість позовних вимог позивача та не підтвердження їх належними доказами. Просила відмовити в їх задоволенні.

Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників).

Суд, враховуючи позиції сторін, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.05.2020 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладено угоду про надання кредиту №491025063. Сума кредиту складає 32551,77 грн; відсоткова ставка 39,90% річних. Строк кредиту 24 місяці.

Згідно умов договору, кредит надається позичальникові для повернення заборгованості за кредитним договором №630999326 від 16.08.2018 (а.с.5).

Позичальник свої зобов`язання згідно кредитного договору виконав в повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів в сумі 32551,77 грн, що підтверджується меморіальним ордером №912186 від 15.05.2020 (а.с.7).

20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №3, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Альфа-Банк» за плату, а АТ «Альфа-Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» набуває належне АТ «Альфа-Банк» право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до Договору (а.с.8-12).

Відповідно до умов вищезазначеного Договору факторингу, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «Фінансова компанія«ЕЛІТ ФІНАНС» заміняє АТ «Альфа-Банк» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «Альфа-Банк» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №3 від 20.09.2021 Реєстр договорів права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами ТОВ «Фінансова компанія«ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 49021,07 грн (а.с.13).

На підставі акта приймання-передачі Реєстру боржників від 20.09.2021 до договору Факторингу №3 від 20.09.2021 клієнт передав, а фактор отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку №1-1 до Договору (а.с.14).

20.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія«ЕЛІТ ФІНАНС» на рахунок АТ «АЛЬФА-БАНК» здійснено оплату за право вимоги, згідно договору факторингу №3 від 20.09.2021 в сумі 12844800,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №559 від 20.09.2021 (а.с.15).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 14.05.2020 станом на 20.09.2021 заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 49021,07 грн: з яких 32551,77 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 16469,30 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.22).

Дослідивши зміст звіту Українського бюро кредитних історій, який сформований станом на 01.05.2025 встановлено, що згідно запису №7 міститься інформація про укладений кредитний договір із ТОВ «СЕНС БАНК» за №49175098 від 15.05.2020 на суму кредиту 32551,77 грн, кредит наданий строком до 15.05.2022 (а.с.87).

Перевіривши кредитну історію ОСОБА_1 та встановивши, що в у 2020 році їй було надано лише один кредит зазначеним банком, який у своїй сумі точно збігається із сумою наданого кредиту АТ «Альфа Банк», однак зазначений інший номер кредитного договору, суд приходить до висновку, що це один і той самий кредит, який є предметом спору.

Згідно вищевказаного звіту Українського бюро кредитних історій, заборгованість за договором від 14.05.2020 на суму 32551,77 грн станом на 20.09.2021 відсутня, а договір закритий.

Одночасно суд враховує, що 1 грудня 2022 року «Альфа-Банк Україна» змінив назву на «Сенс Банк» (інформація міститься у вільному доступі).

20.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія«ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором, на підставі договору факторингу №3 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Альфа-Банк» за плату, а АТ «Альфа-Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» набуває належне АТ «Альфа-Банк» право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до Договору (а.с.8-12).

Однак, на момент набуття права вимоги позивачем, тобто станом на 20.09.2021, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором була повністю погашена.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Як передбачено частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Із положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

У разі прострочення боржником грошового зобов`язання настають наслідки такого прострочення у виді нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних від простроченої суми. Ці нарахування входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, відповідачкою спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача, що станом на день подання позовної заяви існує заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором №491025063 від 14.05.2020 року.

Крім того, станом 20.09.2021, тобто на момент укладення договору факторингу, заборгованість відповідачки перед первісним позичальником АТ «СЕНС БАНК», відсутня.

Решта доводів та заперечень представниці відповідачки висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303-А, п.29).

Щодо судових витрат у справі.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 263 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 598, 599, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», , місцезнаходження: 03035, пл. Солом`янська, буд.2, м. Київ.

Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представниця відповідачки: адвокат Ряполова-Радченко Ганна Олегівна, РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: 04112, вул.Дорогожицька, буд.1, м.Київ.

Повний текст судового рішення складено 19.08.2025.

Суддя Олена РИБАЧУК