Провадження №: 2-о/336/257/2025

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 8 серпня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

за участю секретаря Якущенко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця в травні 2025 року звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , з 10 жовтня 2007 року без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,по день смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона більше сімнадцяти років, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,без реєстрації шлюбу. Вони проживали АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання, виданої Департаментом реєстраційних послуг ЗМР № 04-28/7 від 15.06.2021 року, копіями паспортів громадянина України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;, вели спільне господарство, мали сумісний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про смерть № 98 від 21 січня 2025 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Всі витрати на його поховання, вона несла самостійно.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя померлий, ОСОБА_3 заповіт не склав. Фактично спадщину від померлого ОСОБА_3 прийняла вона, як спадкоємиця за законом четвертої черги, так як більше п`яти років по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом з ним однією сім`єю, на час відкриття спадщини були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. У відповідності до законодавства України, ОСОБА_1 26.02.2025 року, подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастівець О.О.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.02.2025 року № 229/02-31 приватний нотаріус Єдемська-Фастівець О.О. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем.

Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з жовтня 2007 року по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно заявнику для реалізації свого права на прийняття спадщини

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи, Запорізької міської ради. Код , Адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, заслухавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт того, що, заявниця по справі ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , в період часу з жовтня 2007 року по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ,підтверджено актом вуличного комітету №126 від 01.03.2025 року та довідками про місце реєстрації та фактичне місце проживання в будинку заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_3 за № 04-28/7 від 15.06.2021року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який є сусідом заявниці, показав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приблизно з кінця 2007 року, проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, працювали разом на городі та подвір`ї. Доглядали разом після лікарні до смерті хвору на онкозахворювання мати ОСОБА_3 (свекровь). Також разом ремонтували будинок, господарські споруди, разом святкували свята, вели спільний бюджет, купували продукти. Вони, як сусіди, часто допомагали один одному.

Свідок ОСОБА_5 яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , повідомила, що є дальньою родичкою ОСОБА_1 (тіткою). Вказала, що знає про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приблизно з кінця 2007 року почали проживати разом однією сім`єю, однак шлюб не реєстрували. Підтвердила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом робили ремонт будинка,в якому проживали за адресою АДРЕСА_1 , право користування яким належить ОСОБА_1 . Вказала, що була присутня на сімейних святах, де ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були завжди разом, також, охарактеризувала стосунки останніх як теплі та гармонійні. Мали спільний бюджет.

Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для підтвердження права на спадщину за законом, оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року із змінами та доповненнями, згідно якої домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 більше сімнадцяти років, а саме з жовтня 2007 року по день смерті ОСОБА_3 ,, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала з останнім однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони проживали будинку в АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки подружжя.

Судом з`ясовано той факт, що тягар спільного побуту після смерті ОСОБА_3 та нагляд за ним був повністю покладений на заявницю по справі. Після смерті ОСОБА_3 всі питання, пов`язанні з його похоронами, вирішувала заявниця по справі, самостійно несла всі затрати по його захороненню.

Враховуючи, що згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку про доведеність заявницею факту проживання однією сім`єю її з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу більше сімнадцяти років, в період часу з жовтня 2007 року по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як проживали разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство, піклувалися один про одного, тощо.

Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 12, 13, 76-82,89,141,263-265, 315, пп. 9 п.1 Перехідних положень ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Запоріжжя, ІПН НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець селища Олексієвське Червоноармійского району Запорізької області, ІПН НОМЕР_3 в період часу з 2008 року по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін