УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Гуцало М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 760/20996/20, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 28 лютого 2024 року, таким, що не підлягає виконанню, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2020 року.

Посилається на те, що 24 лютого 2022 року почалося повномасштабне військове вторгнення військових формувань російської федерації на територію України, у зв`язку з чим вона з обома своїми дітьми переїхала на Західну частину України та перебувала там до 24 березня 2022 року. Потім 24 березня 2022 року вона разом з обома дітьми виїхала з України. 30 березня 2022 року вони приїхали до Республіки Ірландія, де отримали статус тимчасового захисту. 16 вересня 2022 року вона з дітьми переїхала до Німеччини, де зареєструвались та проживають до цих пір. Діти перебувають на її повному утриманні. Таким чином, з 24 лютого 2022 року у неї припинився обов`язок сплачувати аліменти ОСОБА_2 .

У грудні 2022 року вона звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом про припинення стягнення аліментів, зміну розміру аліментів. Відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року було визначено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на двох дітей, які перебувають на її утриманні та проживають з нею.

Просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 760/20996/20, виданий Солом`янським районним судом м. Києва 28 лютого 2024 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2020 року;

- зупинити виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2020 року, що перебуває на примусовому виконанні у Солом`янському ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала подану заяву та просила її задовольнити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, підтримала викладене у відзиві на заяву (т. 2, а.с. 1-12). Зазначила, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що син ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю саме з 24 лютого 2022 року та остання утримує дитину. Вказує на те, що з 24 лютого 2022 року двоє дітей проживали разом з батьком та матір`ю, переїжджали з України до Республіки Ірландія, а потім за спільним рішенням діти переїхали до Німеччини разом з матір`ю. Крім того, ОСОБА_1 приховала той факт, що не лише діти, а й вона з 24 лютого 2022 року перебувала на утриманні ОСОБА_2 . Згідно з постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року ОСОБА_2 має сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) з 25 грудня 2023 року та на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) з 12 листопада 2024 року. Із вказаним рішенням ОСОБА_2 погоджується. Доказів повного погашення заборгованості зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 згідно виконавчого листа від 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 не надала, аліменти після 25 грудня 2023 року не підлягають стягненню з неї, проте сума заборгованості за минулі періоди не сплачена, тому вимога про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою. Таким чином, заява ОСОБА_1 подана з метою ухилення від сплати існуючого боргу зі сплати аліментів. Крім того, настання обставин, що скасовують необхідність стягувати аліменти з певного періоду часу не є підставою для автоматичного зупинення виконавчого провадження, тому така вимога є незаконною.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено (т. 1, а.с. 126-128).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Сімферополь, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2020 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Донецьк, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 червня 2021 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На виконання зазначеного рішення 01 лютого 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено (т. 1, а.с. 194-198).

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 25 грудня 2023 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення (т. 1, а.с. 199-203).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2023 року.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року у справі № 760/20996/20, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом зменшення з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили цієї постанови до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано виконавчий лист по справі № 760/20669/20, виданий Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 цієї статті визначено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково,якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2023 року.

Зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 надано документи на підтвердження факту проживання обох синів з нею на території Німеччині. ОСОБА_2 не спростовано жодними доказами факту спільного проживання обох синів із ОСОБА_1 , а також не надано документів на підтвердження спільного проживання сина ОСОБА_6 з ОСОБА_2 на території іншої держави.

Київським апеляційним судом вказано на те, що наявність судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перешкоджає вирішенню питання за вимогами позивача у цій справі, оскільки остання не позбавлена можливості у визначений цивільним процесуальним законом спосіб звернутися до суду із вимогами про припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вбачається, що обов`язок ОСОБА_1 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 припинений з 25 грудня 2023 року.

Таким чином, виконавчий лист № 760/20996/20, виданий Солом`янським районним судом м. Києва 28 лютого 2024 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню саме з 25 грудня 2023 року.

Заявник також просить суд зупинити виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2020 року, що перебуває на примусовому виконанні у Солом`янському ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Посилається на положення п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню після набрання законної сили є підставою для вчинення державним/приватним виконавцем визначених законом дій.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Заявник також просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень.

ОСОБА_2 у відзиві на заяву заперечує проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу, посилається на те, що вартість наданих послуг є неспівмірною об`єму виконаної роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною заявника надано суду письмові докази.

У матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Сікачова С.Ю., копія ордеру від ОСОБА_1 на адвоката Сікачова С.Ю., договір № 25-02/25 про надання правничої допомоги від 25 лютого 2025 року.

ОСОБА_1 вказує, що детальний опис наданих адвокатом послуг міститься у заяві про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, зазначений детальний опис містять лише перелік послуг без зазначення вартості кожної послуги та витраченого адвокатом часу на кожну послугу, а тому цей документ не є детальним описом робіт (наданих послуг).

Вбачається, що заявником не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги заявника про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню з 25 грудня 2023 року виконавчий лист № 760/20996/20 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, виданий Солом`янським районним судом м. Києва 28 лютого 2024 року.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 11 серпня 2025 року.

Суддя: