справа № 362/572/25
провадження № 2-з/362/14/25
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

13.08.2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку письмового провадження заяву адвоката Невмержицької І.М. представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Суд установив:

У провадженні суду перебуває зазначена справа, предметом спору в якій, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, є стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором позики від 25 травня 2017 року у сумі, еквівалентній 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) доларів США у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

До суду надійшла заява представника позивача адвоката Невмержицької І.М. від 08 серпня 2025 року про забезпечення позову, в якій остання просить накласти арешт на: 49/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована існуванням обставин, які можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у справі. Зокрема, заявник, посилаючись на раніше висловлену судом позицію щодо наявності підстав для забезпечення позову, зазначила, що 08 серпня 2025 року під час отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за пошуковим запитом за адресою місця реєстрації відповідачів виявилось, що відповідач ОСОБА_2 є власником 49/100 частин указаного домоволодіння. Враховуючи викладене вище, а також той факт суд визнав обґрунтованою попередню заяву про забезпечення позову, враховуючи зміст, характер, тривалість спірних правовідносин, ціну позову, поведінку відповідача ОСОБА_2 , оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, представник позивача просить застосувати заходи забезпечення позову і щодо наведеного вище нерухомого майна.

Так, ухвалою від 07 серпня 2025 року суд задовольнив заяву представника позивача у цій же справі та вжив заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

1) земельну ділянку, кадастровий номер :01:030:0159, площею 0,116 га, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: І-КВ № 058616, виданий 20 січня 1998 року, видавник: Калинівська селищна рада народних депутатів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214);

2) об`єкт незавершеного будівництва готовністю 87% (вісімдесят сім відсотків), а саме житловий будинок садибного типу, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 473,1 кв.м., житловою площею 180 кв.м., ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3022993.5021544.20250708.49.0000.45, який належить ОСОБА_2 ;

3) нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 706,5 квадратних метрів, який належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 140).

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника) та не є вирішенням справи по суті.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов, з-поміж іншого, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Водночас відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Незважаючи на відсутність у матеріалах справи відомостей про оціночну чи дійсну вартість майна, щодо якого вже вжито і щодо якого запропоновано вжити заходи забезпечення позову, ретельно вивчивши аргументи представника позивача, беручи до уваги загальновідомі усереднені відомості щодо вартості землі та нерухомого майна смт. Калинівка Фастівського району Київської області, сукупну площу нерухомого майна, на яке вже накладено арешт ухвалою від 07 серпня 2025 року у цій справі в порядку забезпечення позову, суд уважає, що попередньо вжиті заходи забезпечення позову є достатніми для охорони матеріально-правових інтересів позивача, щоб гарантувати виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалено на його користь.

Відтак, у випадку, що розглядається, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись статтями 149-153, 247 ЦПК України, суд

постановив:

залишити без задоволення заяву про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Київського апеляційного суду.

Суддя О.В. Попович