Справа № 453/1165/25
№ провадження 2/453/649/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И /заочне/
14 серпня 2025 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш А.І.,
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
16.07.2025 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Вуйцік О.Б. через систему «Електронний суд» звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/3 частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 17.07.2025 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.
Розгляд справи відбувся 14.08.2025 року без учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 27.12.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 16.05.2022 року, ухваленим у цивільній справі №453/166/22. У даному шлюбі в сторін народились діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрі проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідачка, будучи матір`ю малолітніх дітей, всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, участі в їх вихованні не приймає, матеріально дітей не утримує. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 12.11.2024 року у справі № 453/1065/24, яке набрало законної сили, встановлено факт самостійного виховання та утримання малолітніх дітей позтвачем. У зазначеному рішенні судом було встановлено, що відповідачка вже тривалий час не користується своєю батьківською правосуб`єктністю, зокрема не здійснює щодо своїх дітей прав та не виконує жодних обов`язків, пов`язаних з їх вихованням та утриманням. Одночасно даним рішенням встановлено, що обоє малолітніх дітей сторін у справі вже протягом тривалого часу проживають разом із батьком-позивачем ОСОБА_1 , котрий одноособово займається їх розвитком, вихованням, а також повністю забезпечує усім необхідним. Натомість відповідачка ОСОБА_2 перебуває за межами України, дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає.
Актом обстеження сім`ї від 29.04.2025 року, складеного начальником СуСД Славської селищної ради Малетич Л.С. в присутності соціального інспектора Зенинця Р.В., встановлено, що за результатами обстеження умов проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено, що діти проживають разом з батьком, без матері, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де для дітей створені належні умови для виховання та їх розвитку. Оскільки відповідачка є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на неї покладений обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, а також беручи до уваги волю позивача як особи, на чию користь будуть стягуватися аліменти на їх з відповідачем дітей, розмір аліментів позивачем визначається у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення цього позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулює сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо стягнення аліментів, визначених за рішенням суду.
Одночасно сторона позивача просить суд звернути увагу на те, що на виконанні у Сколівському відділі ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до 25.04.2024 року перебували два виконавчі документи про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у частці від заробітку у розмірі 1/3 частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення 09.08.2022 року та досягнення вказаними дітьми повноліття (АСВП № 70502933), а також про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на відповідача ОСОБА_2 у частці від заробітку у розмірі 1/6 частини з усіх його видів щомісячно, починаючи стягнення з 09.08.2022 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку (АСВП № НОМЕР_1 ). Вказані виконавчі листи повернуті ОСОБА_2 за її заявою від 25.04.2024 року.
Рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 22.04.2024 року у справі № 453/140/24 припинено стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання відповідаки ОСОБА_2 у частці від заробітку у розмірі 1/6 частини з усіх його видів, щомісячно, та стягнуто з останньої на користь позивача ОСОБА_1 28 553 грн. 64 коп., оскільки такі кошти за період з 02.11.2023 року по 10.04.2024 року були отримані ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі з іншим чоловіком, тобто без достатньої правової підстави.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву не подала.

У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 грудня 2019 року між сторонами у справі було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 16 травня 2022 року у справі № 453/166/22. Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_5 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

За час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народились діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , повторно видане 28 грудня 2023 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 15 від 26 серпня 2020 року) та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , повторно видане 28 грудня 2023 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 8 від 01 лютого 2022 року).

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2022 року у справі № 453/922/22 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів було задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви, а саме з 09 серпня 2022 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Крім цього було вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 09 серпня 2022 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку.

Як встановлено судом, 02 листопада 2023 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02 листопада 2023 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 66 від 02 листопада 2023 року. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_9 ».

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 22.04.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про припинення стягнення аліментів та повернення безпідставно отриманих аліментівбуло задоволено повністю, припинено з 02 листопада 2023 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, які стягувались згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2022 року у справі № 453/922/22.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 12.11.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, до ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітніх дітей, - задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує та утримує двох малолітніх дітей дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно листа начальника Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Л. Баб`як, на виконанні у Сколівському відділі ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до 25.04.2024 року перебували два виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у частці від заробітку у розмірі 1/3 частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 09.08.2022 року та досягнення вказаними дітьми повноліття (АСВП № НОМЕР_4 ), а також про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_2 у частці від заробітку у розмірі 1/6 частини з усіх його видів, щомісячно, починаючи стягнення з 09.08.2022 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку (АСВП № НОМЕР_1 ). Вказані виконавчі листи повернуті ОСОБА_2 за її заявою від 25.04.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно акту обстеження сім`ї від 29.04.2025, складеного начальником СуСД Славської селищної ради Малетич Л.С. в присутності соціального інспектора Зенинця Р.В., за результатами обстеження умов проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено, що діти проживають разом з батьком ОСОБА_1 , без матері, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де для дітей створені належні умови для виховання та розвитку дітей.

Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, які перебувають на утриманні батька, беручи до уваги, що відповідач у справі не подала доказів неможливості стягнення аліментів в розмірі, вказаному позивачем, суд, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, виходить з закріплених ч.9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, а також відповідності моральним засадам суспільства, вважає необхідним стягувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/3 частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а отже, з огляду на вимоги ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 1 211 грн. 20 коп. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 121, 122, 136, 180, 182, 192, 267-271, 273, СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/3 частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (16.07.2025), і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя