Справа № 718/1704/25
Провадження 2-о/718/153/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м.Кіцмань справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області звернулася ОСОБА_1 із описаною вище заявою, в якій просить суд встановити факт того, що архівні довідки № 1/550, 1/551 від 26.02.2024 та № 1/817 від 20.03.2024, які видані державним архівом Чернівецької області, в яких анкетні дані вказані як « ОСОБА_2 », належать заявнику. Крім того, просить встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.1978, в якій її анкетні відомості вказані як « ОСОБА_3 ».

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні документи. У призначенні пенсії відмовлено з тих підстав, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до вищевказаних архівних довідок та трудової книжки, оскільки в них допущено низку помилок, які не відповідають паспортним даним. Саме ця підстава стала причиною звернення до суду із зазначеною заявою.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її особистої участі.

Представник зацікавленої особи ГУ ПФУ в Чернівецькій області подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника управління з урахуванням наданих заявником доказів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку.

Так, ч.1 ст.5 ЦПК України, визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Судом встановлено, що надана заявницею трудова книжки видана на ім?я « ОСОБА_3 », однак у свідоцтві про народження її відомості вказано « ОСОБА_4 », що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Згідно з ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом також встановлено, що архівні довідки № 1/550, 1/551 від 26.02.2024 та № 1/817 від 20.03.2024, які видані державним архівом Чернівецької області, містять анкетні відомості « ОСОБА_2 », що створює перешкоди заявниці в призначенні пенсії.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.06.2025 прізвище ім`я та по батькові заявниці вказано « ОСОБА_4 ».

В свідоцтві про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 19.03.1991 заявниця записана « ОСОБА_4 ».

Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 від 20.05.2003 підтверджує факт укладення шлюбу заявниці із ОСОБА_5 та зміну прізвища з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Ім`я та по батькові вказано « ОСОБА_8 ».

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 від 21.09.2018, картка платника податків № 798/2 від 30.01.2004, витяг з Реєстру територіально громади від 26.02.2024 видано на ім`я « ОСОБА_1 ».

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та не викликають сумніву, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265,315-319 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , архівних довідок № № 1/550, 1/551 від 26.02.2024 та № 1/817 від 20.03.2024, які видані державним архівом Чернівецької області, в яких відомості вказано « ОСОБА_2 ».

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.1978 в якій відомості вказані як « ОСОБА_3 ».

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Зацікавлена особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, , місце знаходження Центральна площа, 3 м.Чернівці.

Суддя Василь Скорейко