н/п 2/490/2802/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Правник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась з позовом до відповідача в якому просить:

1) стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , за період прострочення з жовтня 2023 по березень 2025 включно в розмірі 108 187, 09 грн.

2) стягнути з ОСОБА_2 , пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період прострочення з жовтня 2023 по березень 2025 включно в розмірі 108 187, 09 грн.

В обгрунтування позову позивач вказує, що Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 вересня 2024 змінено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2024 року в частині розміру аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі по 7 000 гривень щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження № 76444235 та № 76444357. Позивач вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11.04.2025 року у виконавчому провадженні № 76444235 та у виконавчому провадженні № 76444357 станом на 31 березня 2025 року наявна заборгованість в розмірі по 108187,09 грн.

Позивач вказує, що відповідачем не вживались заходи щодо утримання дітей, а тому просить стягнути пеню з відповідача за період з жовтня 2023 року по березень 2025 року включно в розмірі по 108187,09 грн. по кожному виконавчому провадженні.

Представник відповідача надав відзив в якому просить позовні вимоги задоволити частково, а саме стягнути з нього за кожним виконавчим провадженням пеню за грудень місяць 2024 року у розмірі 7000,00 гривень та березень місяць 2025 року у розмірі 770,00 гривень, що у сумі складає 7770,00 гривень. Представник відповідача вказує, що розгляд судами першої та апеляційної інстанцій справи №490/10194/23 з остаточним ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили - тривав з 16.10.2023 по 16.09.2024, тобто 11 місяців. Після ухвалення остаточного судового рішення по справі №490/10194/23, ОСОБА_1 не надавала ОСОБА_2 свої банківські реквізити для добровільної сплати аліментів, що унеможливлювало сплату аліментів відповідачем. 01.11.2024 позивач звернулась до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із відповідними заявами про примусове виконання рішення суду по справі №490/10194/23 про стягнення аліментів на дітей. Постановою державного виконавця від 04.11.2024 відкрито виконавче провадження №76444357 та виконавче провадження № 76444235. Відповідач вказує, що у грудні 2024 року з відповідачем по телефону зв`язалась державний виконавець Гуменна Л.Г., яка повідомила про відкриття виконавчих проваджень про стягнення аліментів на дітей та надала банківські реквізити для перерахування коштів по відповідним виконавчим провадженням. З січня 2025 року відповідач почав щомісячно сплачувати поточні аліменти та заборгованість по аліментам. Таким чином відповідач вказує, що заборгованість по сплаті аліментних платежів за період з жовтня 2023 року повересень 2024 року включно, обумовлена об`єктивними причинами, а саме тривалістю розгляду справи судами 11 місяців, що підтверджує відсутність вини платника аліментів у виникненні вказаної заборгованості. Заборгованість по сплаті аліментних платежів за період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року включно, обумовлена причинами, які не залежали від відповідача, а саме ненаданням позивачем відповідачу банківських реквізитів для добровільної сплати аліментів, що підтверджує відсутність вини платника аліментів у виникненні вказаної заборгованості. Таким чином, відсутні підстави для нарахування пені за прострочення сплати аліментних платежів за період з жовтня 2023 року по листопад 2024 року включно, оскільки відсутня вина відповідача у виникненні заборгованості, а також відсутній умисел на ухилення від сплати заборгованості за аліментами. Відповідач визнає пеню за грудень 2024 року в розмірі 7000,00 гривень (151 день прострочення оплати) та пеню за березень 2025 року 770,00 гривень (11 днів прострочення оплати).

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Судом досліджено довідку з Школи Пербека від 17 травня 2023 року згідно якої ОСОБА_5 є учнем 8 класу Школи Пербека з 27.06.2022 року.

Судом досліджено довідку з початкової школи Лалворт та Уніфріт від 09 травня 2023 року згідно якої ОСОБА_6 є учнем вказаної школи з 27 червня 2022 року.

Судом досліджено довідки ФОП ОСОБА_7 від 25.05.2023 року згідно яких ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 проходили навчання у ІТ школі «Peapod» з вересня 2019 року. Згідно вказаних довідок повідомлено, що до закладу влаштовувала дітей мати ОСОБА_1 , яка безпосередньо контролювала процес зайнять та відвідувань, привозила та забирала дітей. Батько дітей ОСОБА_2 відвідував заклад та цікавився процесом навчання дитини рідко.

Судом досліджено характеристику надану Миколаївським ліцеєм № 22 на ОСОБА_3 згідно якої повідомлено, що за період навчання батько ОСОБА_2 жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не цікавився його навчальними успіхами.

Судом досліджено характеристику надану Миколаївським ліцеєм № 22 на ОСОБА_4 згідно якої повідомлено, з батьком ОСОБА_2 особисто не доводилось спілкуватись, так як він не відвідував батьківські збори, не приймав участі у позакласних та загальношкільних заходах. Зі слів матері ОСОБА_2 хороший батько, який любить своїх дітей та турбується про них.

Судом досліджено постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року по справі № 490/10194/23 згідно якої стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 в розмірі по 7000 грн. щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2023 року і до досягнення повноліття дитиною.

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2024 року згідно якої відкрито виконавче провадження № 76444235 з примусового виконання виконавчого листа № 490/10194/23 виданого 24.10.2024 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2023 року і до досягнення повноліття дитиною.

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2024 року згідно якої відкрито виконавче провадження № 76444357 з примусового виконання виконавчого листа № 490/10194/23 виданого 24.10.2024 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2023 року і до досягнення повноліття дитиною.

Судом досліджено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно якого заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 76444357 станом на 31.03.2025 року становить 108187,09 грн.

Судом досліджено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно якого заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 76444235 станом на 31.03.2025 року становить 108187,09 грн.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом досліджено розрахунок неустойки(пені) наданий позивачем, згідно якого розмір пені за період з жовтня 2023 року по березень 2025 року складає по 269615 грн. 13 коп. у кожному виконавчому провадженні. Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі по 108187,09 грн. у кожному виконавчому провадженні.

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Судом встановлено, що розгляд справи № 490/10194/23 тривав з 16 жовтня 2023 року (дати подання позову) по 16 вересня 2024 року (дати ухвалення постанови Миколаївським апеляційним судом).

Згідно матеріалів справи № 490/10194/23 ( Том 2, а с. 151) вбачається, що 16.09.2024 року постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року була доставлено до електронного кабінету відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_8 .

Таким чином про наявність рішення та обов`язок сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом відповідачу стало відомо 16.09.2024 року.

Між тим відповідач вказує, що після ухвалення остаточного судового рішення по справі №490/10194/23, ОСОБА_1 не надавала ОСОБА_2 свої банківські реквізити для добровільної сплати аліментів, що унеможливлювало сплату аліментів відповідачем.

З Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що виконавчий лист № 490/10194/23 надійшов до державного виконавця 01.11.2024 року.

Матеріали справи не містять доказів того, шо позивач до дня звернення виконавчого листа до примусового виконання (01 листопада 2024 року) зверталася до відповідача про необхідність виконання рішення суду у добровільному порядку, повідомивши його про способи перерахування коштів, її номер банківського рахунку, або інші можливі способи перерахування аліментних платежів.

Отже, відсутні підстави для нарахування пені за прострочення сплати аліментних платежів за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року включно, оскільки з 16 жовтня 2023 року по 16 вересня 2024 року тривав судовий розгляд справи з приводу стягнення аліментів, а з часу набрання законної сили рішенням по день звернення позивача до державної виконавчої служби у відповідача не було можливості сплачувати аліментів у добровільному порядку через ненадання позивачем банківського рахунку для перерахування аліментів. Таким чином, у відповідача відсутня вина у виникненні заборгованості, а також відсутній умисел на ухилення від сплати заборгованості за аліментами. Зазначена позиція також висловлена в Постанові Верховного Суду від 19 лютого 2024 року у справі № 761/893/23

Між тим, суд враховує, що починаючи з січня 2025 року відповідач почав вчасно сплачувати аліменти про що свідчать надані ним квитанції. Лише з квитанцій від 12.04.2025 року вбачається , що позивачем було прострочено строк сплати аліментів за березень 2025 року. Строк прострочки складає 11 днів.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення пені за листопад 2024 року, грудень 2024 року та за березень 2025 року, що складає по 15400 грн. по кожному виконавчому провадженню, а саме: за листопад 2024 року (7000 х 120 днів х 1% = 8400 грн.), за грудень 2024 року (7000 х 89 днів х 1% = 6230 грн.), за березень 2025 року (7000 х 11х1% = 770 грн.) Всього 15400 грн.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.18,259,263-265,284 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 15400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 15400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя