Справа № 754/7291/25
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

"21" липня 2025 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Коваленко І.В., вивчивши на відповідність вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва 04.07.2025 за підсудністю з Деснянського районного суду м. Києва, на підставі ухвали від 19.05.2025, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг, яка 11.07.2025 передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2025.

Як убачається із позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 248 063,49 грн, що складаються з суми основного боргу - 1 313 576 грн, інфляційні втрати - 782 364,59 грн та пені у розмірі 3% річних - 152 122,90 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, серед іншого, посилаються на те, що 18.04.2018 між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд», з однієї сторони та (на час укладення договору) подружжям ОСОБА_1 й ОСОБА_2 , з другої сторони, був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири від 18.04.2018, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. за реєстровим номером №754. Під час судового розгляду справи №754/10081/21 сало відомо, що 27.05.2021 право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ПрАТ «ХК «Київміськбуд» на підставі договору №133/Ф та акта про повне виконання зобов`язань за договором №133/Ф. 09.11.2021 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1714, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Пашкевич Л.Г., спірна квартира відчужена ПрАТ «ХК «Київміськбуд» іншим фізичним особам. Надалі спірний об`єкт було поділено та відчужено іншим фізичним особам. Позивачу було відмовлено в задоволені позовних вимог, враховуючи те, що спірна квартира була вже відчужена відповідачем іншим власникам, про що позивачу стало відомо тільки під час розгляду справи. Після винесення остаточної постанови Верховного Суду від 15.01.2025 по справі №754/10081/21, позивач направила відповідачу заяву про повернення грошових коштів від 30.03.2025 на її банківський рахунок у розмірі вартості квартири, що становила 1 313 576 грн. Проте, жодної відповіді на свою заяву та грошових коштів позивач не отримала, а на всі телефонні дзвінки, працівники відповідача у грубій формі відмовляються спілкуватися з позивачем, з чого вона зробила висновок того, що відповідач заволоділо її грошовими коштами і не бажає їх повертати навіть на підставі судового рішення у справі №754/10081/21.

14 липня 2025 року ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Катющенко В.П. заявлено самовідвід від розгляду даної цивільної справи.

16 липня 2025 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, позовну заяву передано в провадження головуючого судді Коваленко І.В.

Вивчивши позовну заяву та долучені до неї додатки на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми та змісту позовної заяви, підсудності (підвідомчості) даного спору, з урахуванням суб`єктивного складу сторін цивільного процесу, підстав та предмету спору, суддя приходить до наступних висновків.

Позовна заява віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

Форма та зміст позовної заяви та доданих до неї документів відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Звертаючись до суду з позовною вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на свою користь грошових коштів у розмірі 2 248 063,49 грн, позивач сплатила судовий збір лише у розмірі 2 000,00 грн та одночасно просила розстрочити їй на три місяці сплату залишку судового збору, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що вона є малозабезпеченою особою, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина, яка разом з нею перебуває за межами України, де існують лише на соціальну допомогу, а батько дитини не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає за можливе відстрочити позивачу сплату судового збору до трьох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови в відкритті провадження у справі, відсутні.

Відповідно до ч. 2, п.1 ч.4, п.4 ч.6 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. (ч. 3 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України)

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини. (ч. 4 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України)

Враховуючи, що положення статті 19 Цивільного процесуального кодексу України в структурі законодавчого акта розташовані серед Загальних положень процесуального закону, суд має право віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому за змістом пункту 1 частини шостої цієї статті справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу притаманних їм властивостей, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

Виходячи з підстав та предмету позову, обраний позивачем спосіб захисту права (позов немайнового характеру), значення справи для сторін, відсутні підстави вважати цей спір малозначним чи незначної складності, у зв`язку із чим, справу належить розглядати за правилами загального позовного провадження, із призначенням підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

В ухвалі про відкриття провадження в справі, суд, у тому числі, зазначає за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа (ч.2 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи характер спору, з метою повної та всебічної підготовки справи до розгляду, з`ясування правових позицій сторін, належного дослідження всіх обставин і доказів у справі, суддя постановив здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Сторони та інші учасники судового розгляду повинні подати докази у справі безпосередньо до суду разом із поданням відповідних заяв по суті. Порядок та строки подання доказів та копій доказів визначено статтею 83 ЦПК України.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до вимог статті 95 ЦПК України та з урахуванням визначеного порядку розгляду справи, сторони повинні подати суду письмові докази, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, у копіях, засвідчених у порядку, встановленому діючим законодавством.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 128, 175, 177, 187, 189-193, 261 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг.

Розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на «01» жовтня 2025 року на 12 годину 00 хвилин, яке відбудеться у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул.Пластова, 3, каб. №6, під головуванням судді Коваленко І.В.

Роз`яснити учасникам цивільного процесу, що відповідач має право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У зазначений строк відповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідачі зобов`язані надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачами у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст.178 Цивільного процесуального кодексу України, в якому відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Учасники справи мають право подати відповідь на пояснення третьої особи до закінчення підготовчого засідання.

Інші учасники справи мають право надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив та заперечення до закінчення підготовчого провадження, якщо судом не встановлено інший строк.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (ч. 2 ст. 352 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: