КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7548/24
Провадження № 2/552/398/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2025 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Цимбалюк І.О.,

За участю адвокатів - Листопад Н.А., Гайтоти І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

31.10.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням, мотивуючи свій позов тим, що 29.09.1992 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Під час перебування шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З часу реєстрації шлюбу вона проживала разом з чоловіком в квартирі АДРЕСА_1 . Перебуваючи в шлюбі, вони весь час поліпшували стан квартири, в якій проживали, шляхом її добудови, що значно збільшило площу квартири. Після завершення добудови мати відповідача, ОСОБА_5 , узаконила всі добудови та приватизувала її на себе та двох синів: ОСОБА_2 та його рідного брата ОСОБА_6 , які в подальшому надали згоду на її реєстрацію та реєстрацію їхніх дітей. В 2002 році вона з відповідачам, будучи в зареєстрованому шлюбі, придбали дачний будинок в м.Кишеньки Кобеляцького району, Полтавської області. 21.05.2021 року рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 змінив своє місце проживання, а вона разом з донькою продовжує проживати у спірній квартирі. Матір відповідача, ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протягом всього свого життя, починаючи з часу реєстрації шлюбу та по сьогоднішній день, вона постійно проживає в спірній квартирі, несе витрати на її утримання, ремонт та облаштування цього житла. Продовжує підтримувати належний стан квартири, в тому числі постійно сплачує комунальні послуги, окрім того вона не має іншого житла. ОСОБА_2 всіляко намагається змусити її залишити квартиру, погрожує фізичною розправою, самоуправно змінити замки в дверях квартири, створює умови, які порушують нормальне життя. В зв`язку з цим просить суд визнати за нею право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 04.11.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

11.12.2024 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Гайтотою І.М. подано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що ОСОБА_2 пред`явлені позовні вимоги вважає необґрунтованими та недоведеними, а тому в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі У відзиві вказували на те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 25.02.2003 року, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення будинок по АДРЕСА_2 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_7 - 1/3, та членам її сім`ї ОСОБА_6 - 1/3, ОСОБА_2 - 1/3. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2021 року ОСОБА_2 отримав спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , 1946 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 1/3 частини спірної квартири. На даний час кв. АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . ОСОБА_2 не має іншого житла, це житло його батьків, де він проживав все життя, іноді він проживає в своєму будинку, але в зв`язку з конфліктами з ОСОБА_1 , він змушений проживати де інде, у знайомих в товаришів і т.д. В свою чергу ОСОБА_1 має власне житло, а точніше житло своїх батьків, яке успадкувала, але не оформила. Крім того, колишня дружина ОСОБА_1 вселилася у спірний будинок, як член сім`ї і після розлучення втратила цей статус, то право володіння чужим майном на підставці ч.2 ст.406 ЦПК України має бути припиненим.

20.02.2025 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, з якого вбачається, що вона наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та просить визнати за нею право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 20.02.2025 року витребувано документи, що перебувають у володінні приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Цвітохи Ю.М.

27.03.2025 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітохою Ю.М. надано лист, з якого вбачається, що із матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями було надано інформацію про склад спадкового майна, а саме: спадкодавцю належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_3 , земельна ділянка площею 0,0671 га з кадастровим номером :11:005:0016, транспортний засіб марки - Volkswagen Caddy. Станом на 18.03.2025 року свідоцтво про право на спадщину не видавалося, тому не має можливості надати повну і всебічну інформацію.

03.04.2025 року ОСОБА_6 подано заперечення на позовну заяву про визнання права користування житловим приміщенням. В даних запереченнях просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовної зави про визнання права користування житловим приміщенням за безпідставністю.

09.05.2025 року ОСОБА_1 надано суду пояснення по справі, з яких вбачається, що вона наполягає на задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.05.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Листопад Н.А. позовні вимоги підтримали повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Гайтота І.М. щодо задоволення позовних вимог заперечували та просили відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників розгляду справи, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.09.1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2021 року розірвано.

Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти - син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується доданими до матеріалів справи свідоцтвами про народження дітей.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечували сторони по справі, з часу реєстрації шлюбу ОСОБА_1 проживала разом з відповідачем у квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та належала Державному житловому фонду.

За час перебування в шлюбі сторони за спільні кошти та спільними трудовими зусиллями поліпшували стан спірної кватири, шляхом її добудови.

Крім того, судом встановлено, що після завершення добудови, квартиру АДРЕСА_1 приватизувала ОСОБА_7 , яка є матір`ю відповідача, також в приватизації спірної квартири приймали участь відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_6 .

01.02.2005 року на підставі наданої згоди ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Після розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2 змінив своє місце проживання, а позивач ОСОБА_1 разом з донькою до цього часу продовжують проживати у спірній квартирі. На протязі всього часу проживання в спірній квартирі позивач несе витрати на її утримання, ремонт та облаштування житла. Продовжує підтримувати належний стан квартири, в тому числі постійно сплачує комунальні послуги.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не має іншого житла та вселилася у спірну квартиру на законних підставах.

Крім того, судом встановлено, що 15.10.2024 року ОСОБА_2 зняв ОСОБА_1 з реєстрації місця її постійного проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердила той факт, що позивач ОСОБА_1 постійно проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею401 ЦК України передбачено право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у статті 405 ЦК України, в якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частинами 1 та 2 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 08.08.2025 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко