Справа №639/4584/23
Провадження №6/639/90/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року

Новобаварський районний суд міста Харкова

головуючого - судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 23 травня 2025 року у справі №639/4584/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до Новобаварського районного суду міста Харкова із заявою про розстрочення виконання судового рішення. В уточненій заяві просила розстрочити виконання рішення.

В обґрунтування заяви зазначила, що постановою Харківського апеляційного суду від 23 травня 2025 року позов АТ КБ «Приватбанк» до неї задоволено частково. Стянуто з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 18 жовтня 2013 року в розмірі: 38 678,03 грн. та судові витрати в розмірі 6 465,09 грн.. На теперішній час вона має складне матеріальне становище, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, щомісячний дохід становить 1500,00 грн. Місто і якому мешкає відповідач знаходиться біля лінії фронту під постійними обстрілами. У зв`язку з воєнним станом та бойовими діями фінансова ситуація значно погіршилася, важко працевлаштуватись, що робить неможливим своєчасне виконання судового рішення щодо сплати кредиту. В звязку з чим просить відстрочити виконання рішення Харківського апеляційного суду від 23.05.2025 на строк 12 місяців з дня ухвали про відстрочку.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 30.07.202 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 23 травня 2025 року у справі №639/4584/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та призначено до розгляду у судовому засіданні.

08 серпня 2025 року представником позивача подано заперечення на заяву про розстрочення/відстрочення виконання рішення у справі №639/4584/23. АТ КБ «ПриватБанк» вважає подану відповідачем заяву про розстрочення та уточнену заяву про відстрочення виконання рішення суду безпідставною та неаргументованою.

Надані ОСОБА_1 документи не є підтвердженням наявності обставини, що істотно ускладнює або унеможливлює виконання рішення суду. Само по по собі твердження боржника про складне матеріальне становище та воєнний стан в Україні не може бути універсальною підставою для розстрочення виконання рішення суду. Крім того, звертаємо увагу суду, що оцінюючи доводи заяви про розстрочення виконання судового рішення, до уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але і його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Рішення суду по справі було ухвалено 23 травня 2025 року. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, а не з дня ухвали про відстрочення чи розстрочення, про що просить заявник у своїй заяві. Крім того, звертаємо увагу Суду, що у заяві від 01.07.2025 ОСОБА_1 просить суд розстрочити виконання рішення суду, а в уточненій заяві про розстрочення виконання рішення суду від 28.07.2025 вона просить відстрочити виконання рішення суду.

На думку АТ КБ «ПриватБанк», заява боржника про розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду спрямована виключно та затягування виконання рішення суду та про небажання боржника виконати рішення суду. Вважаємо, що розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду лише створить боржнику додаткову можливість ухилитись від своєчасного повернення кредитних коштів, якими вона і так досить довго користується та не повертає.

В судове засідання сторони не з`явились, про час слухання справи повідоммлені належним чином. Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд без її участі, заяву про відстрочення рішення підтримала, просила задовольнити.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, в письмових запереченнях просив розглядати заяву без участі представника.

Суд перевіривши матеріали справи, доводи заяви та надані докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні суду перебувала цивільна справа №639/4584/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, який набув чинності 25.04.2025. Зокрема, змінено найменування Жовтневого районного суду міста Харкова на Новобаварський районний суд міста Харкова.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 травня 2025 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 18 жовтня 2013 року в розмірі: 38 678,03 грн за тілом кредиту, 9 016,84 грн за відсотками, а всього 47 694,87 грн. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.ч. 4, 5ст. 435 ЦПК України).

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Тлумачення положень ст. 435 ЦПК України свідчить про те, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судомлише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством.Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Так, згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як зазначено вище, обґрунтовуючи заяву про розстрочення, заявник посилався на погіршення його матеріального становища у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

ОСОБА_1 посилається на свою несприятливу фінансову ситуацію, при цьому не надає до суду інформацію про її дохід чи матеріальне становище станом на 2025 рік.

З відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб лише вбачається, що 08.02.2023 року ОСОБА_1 знято з обліку у статусі безробітного. Данні про трудовий стаж, не містять інформації про реальний фінансовий стан (том №2 а.с. 47-48).

Отже, яким чином фінансовий стан боржника у 2025 році перешкоджає або ускладнює належному виконанню рішення суду, матеріали заяви про відстрочення виконання рішення суду не містять відомостей.

Твердження заявника по те, що місячний дохід становить 1500 грн., та що вона не має цінного майна чи заощаджень, - не підтверджено жодними доказами.

Введення та продовження строку воєнного стану в Україні не свідчить ні про наявність виняткових обставин, ні про поважність причин невиконання рішення суду.

Відповідно до п.п.1,3 ч.4 ст.435 ЦПК України, суд дослідивши зазначені відповідачем докази стосовно скрутного матеріального стану, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 260, 261, 435 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15.08.2025 року.

Суддя С.О. Рубіжний