Провадження № 2/638/6539/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Невеніцин Є.В., розглянувши заяву представника позивача про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

Встановив:

06.08.2025 року в провадження судді Шевченківського районного суду м.Харкова Невеніцина Є.В. розподілено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Ухвалою суду від 07.08.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

07.08.2025 року надійшло клопотання представника позивача про повернення позовної заяви до відкриття провадження по справі.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про відкликання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача та повернення позовної заяви.

Крім того, згідно автоматизованої системи документообігу суду, офіційного веб-порталу «Судова влада України» 21.07.2025 в провадження судді Шевченківського районного суду м.Харкова Цвіри Д.М. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, яка ухвалою суду від 22.07.2025 залишена без руху (справа №638/13908/25).

Ухвалою суду від 29.07.2025 позовну заяву повернуто позивачу, у зв`язку із надходженням відповідного клопотання представника позивача.

30.07.2025 в провадження судді Шевченківського районного суду м.Харкова Невеніцина Є.В. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, яка ухвалою суду від 31.07.2025 залишена без руху (справа №638/14578/25).

Ухвалою суду від 05.08.2025 позовну заяву повернуто позивачу, у зв`язку із надходженням відповідного клопотання представника позивача.

06.08.2025 в провадження судді Шевченківського районного суду м.Харкова Невеніцина Є.В. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, яка ухвалою суду від 31.07.2025 залишена без руху (справа №638/15070/25).

07.08.2025 надійшло клопотання представника позивача про відкликання даної позовної заяви.

Отже, позовна заява позивача вже тричі передавалась на розгляд суддів Шевченківського районного суду міста Харкова, однак дії позивача не свідчать про його бажання, щоб справа розглядалась суддею, який визначений відповідно до автоматизованого розподілу судової справи.

Одним із основних принципів цивільного судочинства, передбачених у статті 2 ЦПК України є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Зі змісту принципу змагальності вбачається, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У п.2 ч.2 ст.44 ЦПК України вказано, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Верховний Суд наголошує, що цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц вказано, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Таким чином, вказані дії представника позивача не відповідають завданням та суперечать засадам цивільного судочинства, розцінюються судом як зловживання процесуальними правами, а саме маніпуляція автоматизованим розподілом справ, яка полягає в тому, що представник позивача тричі подав позов до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст.44 ЦПК України).

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне застосувати до представника позивача Васіліу С.В. заходи процесуального примусу шляхом постановлення ухвали про стягнення із позивача штрафу в дохід державного бюджету.

Керуючись ст. 44,148,185 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності повернути позивачу.

Дії представника позивача ОСОБА_3 щодо повторного звернення до суду із тотожними позовними заявами - визнати зловживанням процесуальними правами.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету штраф в сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 (дев`ятсот вісім) грн 40 коп.

Стягувач: Державна судова адміністрація, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100; юридична адреса: 01021 м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Невеніцин