Справа № 127/8806/25
Провадження 2/127/1600/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В. розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича про звернення суду до компетентного органу із судовим дорученням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Представник позивача подав до суду клопотання про звернення із судовим дорученням до компетентного органу Королівства Нідерланди щодо встановлення місця праці та розміру заробітної плати відповідача у цій цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, а саме громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 за період із 01.01.2024 року по час надання відповіді. Клопотання мотивоване тим, що зазначена інформація має доказове значення у справі, а самостійно отримати такі дані позивачка та її представник не можуть, оскільки існує спеціальний порядок отримання такої інформації, врегульований міжнародним договором.

Представник позивача - адвокат Піпко А.М. повідомив, зокрема, додаткові відомості про місце роботи відповідача у Королівстві Нідерланди. Згідно з наявною у позивача інформацією відповідач офіційно працевлаштований на підприємстві Cornelissen Groep, що знаходиться у місті Наймаген та офіційно проживає в Королівстві Нідерланди.

Дослідивши вказане клопотання, його обґрунтування, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до матеріалів цієї цивільної справи встановлено, що позивач звернулась до відповідача із позовними вимогами про стягнення аліментів на її утримання до досягнення трирічного віку їх спільною дитиною. Позивач із відповідачем мають двох спільних дітей. Крім цього, у позивача є також донька від попереднього шлюбу. Усі троє дітей проживають із позивачем та перебувають на її утриманні. ,По 13.07.2026 позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому працювати змоги не має, як наслідок перебуває у скрутному матеріальному становищі.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, потрібно враховувати приписи ст. 84 СК України, роз`яснення, надані судам в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», брати до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу, а також поганого стану здоров`я. інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

Враховуючи предмет спору, зрозумілою є мета заявленого клопотання про звернення із судовим доручення про встановлення місця роботи та розміру заробітної плати відповідача стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до ч. 3 ст. 499 ЦПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

При потребі в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, учасниками якої є, зокрема Нідерланди та Україна 19.10.2000.

У рамках Гаазької конвенції 1961 року з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як білорусія, Бельгія, Болгарія, Канада, Китай, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Естонія, Фінляндія, Франція, Німеччина, Греція, Угорщина, Ірландія, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Литва, Люксембург, Мексика, Нідерланди, Норвегія, Польща, Португалія, Корея, Румунія, росія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Шрі-Ланка, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, США, Венесуела, Антигуа і Барбуда, Багами, Барбадос, Ботсвана, Кувейт, Малаві, Пакистан, Сан-Марино і Сейшели.

Між Україною та Нідерландами міжнародні договори про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах не укладалися.

Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, учасником якої є Україна, застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли є потреба у передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970, судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу іншої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії.

Відповідно до ст. 2 Конвенції від 18.03.1970 договірна Держава назначає Центральний Орган, який зобов`язується отримувати судові доручення, що надходять від судових органів іншої Договірної Держави, та передавати органу, компетентному на їх виконання.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» та з метою удосконалення організації роботи судових органів та органів системи Міністерства юстиції України враховуючи те, що відповідно до міжнародних договорів України у сфері правових відносин та правової допомоги у цивільних справах Міністерство юстиції України визначено центральним органом.

Особливості виконання Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 визначено розділом VI,а особливості виконання Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970року визначено розділом VIІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54(далі Інструкція), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 за № 573/15264.

Відповідно до п. 1.7, 1.8, 1.9 вказаної інструкції суди України з питань надання міжнародної правової допомоги у цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через головні територіальні управління юстиції та Міністерство юстиції України, яке відповідно до положень міжнародних договорів України є центральним органом України з питань надання міжнародної правової допомоги.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суді України виникне необхідність у врученні документів або отримання доказів, в проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються на мові, передбаченій відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, необхідно додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються на мові запитуваної держави чи на іншому мові, передбаченому міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Відповідно до п. 7.3 цієї Інструкції доручення України на підставі Конвенції 1970 року надсилається через територіальні органи Міністерства юстиції України.

Суд зазначає, що клопотання сторони позивача про витребування інформації стосується особи, яка перебуває в Королівстві Нідерланди, що позбавляє суд можливості самостійно витребувати заявлену стороною позивача інформацію, тому копії процесуальних документів у справі для виконання підлягають направленню в порядку правової допомоги згідно зі ст. 498, ст. 499 ЦПК України та відповідно до положень Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року.

З огляду на викладене та відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.05.2020 справа № 711/17/19, необхідно направити судове доручення про отримання доказів до Міністерства юстиції України через територіальне управління юстиції, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами компетентним органам Королівства Нідерланди.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що отримання даних, які просить витребувати представник позивача сприятиме повному та всебічному встановленню усіх обставин у справі, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання потрібно задовольнити.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Отже, до надходження відповіді на судове доручення про надання правової допомоги провадження у справі потрібно зупинити.

Керуючись ст. 80 Закону України «Про міжнародне право», ст. 1, 2 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних чи комерційних справах від 18 березня 1970 року, ст. 16 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 81, 84, 252, 253, 258-261, 268, 353-354, 498, 499 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича про звернення із судовим дорученням до компетентного органу Королівства Нідерланди щодо встановлення місця праці та розміру заробітної плати відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.

Доручити компетентному органу Королівства Нідерланди встановити місце праці та розмір заробітної плати відповідача - громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , останнє відоме позивачу місце роботи: Cornelissen Group, адреса: Hogelandseweg 41, 6545 AC Nijmegen, Нідерланди) за період із 01.01.2024 по час надання відповіді.

Ухвалу суду засвідчену належним чином надати позивачеві у трьох примірниках.

Зобов`язати позивача надати до Вінницького міського суду Вінницької області три примірники нотаріально посвідченого перекладу цієї ухвали на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України до 01.09.2025.

Надіслати судове доручення в Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: 01001, м. Київ, Печерський район, провулок Музейний, будинок 2-Д для організації його виконання.

У випадку неможливості виконання цього доручення повідомити про обставини, що перешкоджають його виконанню.

Провадження у справі зупинити до надходження відповіді від компетентного органу Королівства Нідерланди про виконання цього доручення.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в частині витребування доказів та судового доручення окремо від судового рішення оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя В.В. Горбатюк