Справа № 749/516/25
Номер провадження 2/749/235/25
18 серпня 2025 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Чигвінцева М.С.
за участю секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу №749/516/25за позовом органу опіки та піклування Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав,
Орган опіки та піклування Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області звернувся до Щорського районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 , аліменти на їх утримання у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття.
Наказом голови Щорського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року № 14 «Про здійснення організаційних заходів у зв`язку зі зміною найменування суду» встановлено вважати офіційним найменуванням суду - Сновський районний суд Чернігівської області, з дня державної реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Внести зміни до відомостей про суд (в частині найменування юридичної особи), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному законодавством.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , яка має шістьох малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Чоловік відповідачки ОСОБА_8 проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 , разом з вищезазначеними шістьма дітьми, оскільки після сімейної сварки між подружжям, ОСОБА_1 вигнала чоловіка з дому, разом з ним пішли і діти. На момент звернення з позовом відповідачка не проживає з дітьми більше місяця, не приходила до дітей, не телефонувала їм, не цікавилась станом здоров`я, матеріально їх не утримувала. Вказане свідчить про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Тому ,з метою соціального захисту прав малолітніх дітей, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її мілолітніх дітей.
У судове засідання позивач не з`явився. У матеріалах справи наявна заява, в якій просить справу розглянути без участі та підтримує позовні вимоги.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема судом було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі 749/516/25 відповідача ОСОБА_1 .
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступного.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 .
Діти зареєстровані разом з батьком ОСОБА_8 за однією адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади та довідкою Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області №113 від 07.04.2025.
Сім`я ОСОБА_1 перебуває на обліку у Службі у справах дітей управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради з 10 лютого 2024 року (наказ від 10.02.2024р. №7).
Відповідно до характеристики ОСОБА_1 , остання за місцем проживання характеризується як така, що зарекомендувала себе з негативної сторони: а саме: не працює, проживає за рахунок заробітної плати чоловіка та соціальних виплат на дітей. В громадських місцях поводиться непогано, громадський порядок не порушує, скарг від мешканців села до старостату не надходлило. Ухиляється від виконання батьківських обов`язків, залишаючи дітей без уваги та піклування, створила неналежні умови перебування дітей, діти недоглянуті, про що свідчать неоднаразові випадки відвідування сім`ї соціальним службами. Зі своїми дітьми не спілкується, матеріально не утримує.
З довідки Рогізківського ліцею Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про відношення ОСОБА_1 до виховання своїх дітей, вбачається, що навчальну діяльність дітей вона не контролює, не цікавиться цим питанням зовсім. Ставиться байдуже до бажання дітей вчитися та розвивати свої інтереси. На рекомендації та зауваження педагогів не реагує, з класними керівниками не спілкується, батьківськи збори не відвідує, діти до школи приходять рідко, завжди неохайні та постійно хворіють на педикульоз, постійно не підготовлені до уроків, без належного канцелярського приладдя, без виконаних домашніх завдань. Діти дошкільного віку не відвідують дошкільний заклад взагалі, хоча мають пільгу на безкоштовне харчування.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 17.11.2023 року №48 комісією встановлено, що сім`я ОСОБА_1 фактично проживала у неоформленому в законодавчому порядку будинку в АДРЕСА_1 , умови проживання дітей незадовільні. Продуктами харчування сім`я не забезпечена, джерелом проживання є допомога на дітей, яка оформлялася фахівцями із соціальної роботи центру соціальних служб сім`ї, та заробітна плата батька, який працює в м. Сновськ.
Неодноразово працівниками Служби у справах дітей, центру соціальних служб проводились рейди у с. Рогізки, а саме до сім`ї ОСОБА_1 , які були оформлені відповідними атками обстеження умов проживанн від 17.01.2024р., 27.03.2025р. Під час проведення обстеження працівниками матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 в будинку постійно був безлад, продуктів харчування завжди було обмаль, мати практично не займалась приготуванням їжи для сім`ї. Зі слів старших датей їжу готував батько та самі діти. Одяг для дітей, взуття, білизна, постільна білизна відсутні. Санітарний стан будинку незадовільний. У дітей тривалий час був педикульоз, який мати не намагалася лікувати.
На момент звернення до суду діти проживають разом з батьком ОСОБА_8 за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 , який працює в м. Сновськ в ТОВ «Астра», має стабільне джерело доходу заробітну плату, що підтверджеється довідкою про доходи, за час проживання на території с. Рогізки характеризується позитивно, в громадських місцях ОСОБА_8 поводиться задовільно, громадський порядок не порушує. Він повністю забезпечує дітей продуктами харчування, матеріально утримує їх, замймається їх вихованням.
З висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки це відповідатиме інтересам дітей.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Згідно частин 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
У відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
З вищевикладеного, вбачається, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, які полягають в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори в їх сукупності судом розцінюються як ухилення відповідачкою від виховання своїх дітей.
Відповідно до чинного сімейного законодавства мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування та в інших випадках. Мати/батько можуть бути позбавленні батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
З наведених мотивів, враховуючи інтереси дітей та з метою соціального захисту їх прав, суд приходить до висновку, що в інтересах дітей доцільно застосувати такий крайній захід до відповідача, як позбавлення її батьківських прав.
Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
З аналізу положення ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України вбачається, що розмір аліментів на трьох і більше дітей передбачено в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини перелічені в ч. 1 ст. 182 СК України, обставини даної справи і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь батька ОСОБА_8 , аліменти у розмірі згідно положень ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України - 1/2 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову.
Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який підлягав сплаті за дві позовні вимоги при поданні позову, а саме у розмірі 2422, 40 грн.
Керуючись ст. ст. 150, 164-167 СК України, ст.ст. 133, 141, 142, 197, 198, 263-265, 268, 273, 354, ЦПК України, суд,-
Позов Органу опіки та піклування Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 14.04.2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя М.С. Чигвінцев