Справа № 523/8727/25
Провадження №2/523/4520/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

з участю секретаря Березніченко В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 15 в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який збільшила до розгляду справи по суті, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 72 413,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у сторін по справі народилася дочка, ОСОБА_3 , яка проживає разом з позивачкою перебуває на її утриманні. За твердженням ОСОБА_1 відповідач не приймає участі в утриманні дитини, внаслідок чого вона була вимушена працювати повний робочий день, а як наслідок необхідність відвідування малолітньою дитиною приватного дитячого садочку. Крім того, позивач стверджує, що відвідування приватного дитячого садочку покликано віком дитини, яка потребує особливого догляду, харчування та уваги. За період з квітня 2024р. по серпень 2025р. позивач сплатила за відвідування дитиною садочку 136 950,00грн., половину суми якої (68 475,00грн.) вона просить стягнути з відповідача.

Окрім цього впродовж 2024р. малолітній ОСОБА_3 були поставлені щеплення на суму 4690,00грн. Також в період з лютого 2025р. по березень 2025р. у зв`язку з лікуванням дитини позивач понесла витрати на суму 3186,00грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача частин вказаних витрат у розмірі 3938,00грн. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 15.05.2025р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

ОСОБА_2 16.06.2025р. направив відзив на позовні вимоги в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що він отримує щомісячний дохід в розмірі 8000,00грн. з яких він витрачає на аліменти на користь Варвари 1500,00грн., аліменти на сина ОСОБА_4 2500,0грн., стягнення за іншими виконавчими листами 2400,0грн. На життя йому залишається 1600,00грн. Окрім того, на його думку, витрати на приватний дитячий садок не є додатковими витратами, так як не викликані особливими обставинами, є звичайними витратами на утримання дитини, які прирівнюються до аліментів, вибір приватного садочку був особистим рішенням позивача.

01.07.2025р. від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив в якому вона вважає безпідставними твердження позивача в частині його матеріального доходу, залишок якого, з урахуванням податків, повинен складати 160,00грн., а не 1600,00грн., як зазначає відповідач. Водночас відповідач щоденно користується автомобілем «БМВ» та їздить на ньому на роботу. До того, у відповідача є ще одна дитина, ОСОБА_5 , 2018 року народження, на утримання якого відповідач сплачує 2000,00грн. щомісячно. Таким чином, на думку позивача, ОСОБА_2 не отримує лише заробітну плату, а має інший, додатковий дохід. Позивач просить суд врахувати, що існує низка факторів, які впливають на ступінь матеріальної відповідальності того з батьків, хто проживає із дитиною. До них належить виховання, турбота про дитину, ведення домашнього господарства на благо дитини, а також і той факт, що в більшості випадків той із батьків, із ким залишається дитина, змушений постійно працювати, щоб отримати кошти для власного існування та існування дитини.

15.08.2025р. від ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких відповідач посилається на безпідставність тверджень позивача.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилася. Направила заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Від його представника адвоката Андрушкевич Т.Д. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Неявка належним чином сповіщених сторін не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, матеріалами справи встановлено, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_1 народилася дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На сьогодні ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.05.2024р. у справі № 509/1910/24 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнути аліменти в розмірі частини доходів (заробітку), щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки №57 від 02.06.2025р. ОСОБА_2 працює у ТОВ «Автонова- Д Плюс» з 10.02.2023р. на посаді менеджеру із збуту та за листопада 2024 до квітня 2025р. отримав дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 39 349,59грн.

Також, матеріалами справи встановлено, що у ОСОБА_2 є також діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Як установлено матеріалами справи ОСОБА_3 впродовж 2024р. отримувала щеплення для профілактики дифтерії, правця, кашлюка з ревакцинацією, а також профілактики кору, паротиту, краснухи. Згідно наданих фінансових квитанцій, ОСОБА_1 сплачено 4690,00грн.

Також судом встановлено та підтверджено консультативним листом лікаря-педіатра, що у березні 2025р. та квітні 2025р. ОСОБА_3 встановлені діагнози «Гострий обструктивний бронхіт, ДН0ст., ринофарингіт постназальне затікання», «Гострий трахеобронхіт» та надано рекомендації для лікування. Згідно представлених квитанцій ОСОБА_1 було придбано ліків на загальну суму 3186,00грн.

Отже, витрати в сумі 4690,00грн. та сумі 3186,00грн., які оплатила позивачка за щеплення та лікування дитини є додатковими витратами та не відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів, оскільки викликані особливими обставинами хворобою дитини та її профілактикою.

Відтак, з урахуванням принципу рівності, як прав так і обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути додаткові витрати в розмірі 3938,00грн., як половина витрат понесених ОСОБА_1 на лікування та щеплення дитини.

Щодо вимог про стягнення додаткових витрат понесених позивачем на приватний дитячий садочок то такі не підлягають задоволенню з огляду на таке.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача додаткових витрат на приватний дитячий садочок ОСОБА_1 мотивує віком дитини, а також особливим доглядом, харчуванням та уваги для ОСОБА_3 .

Водночас, ОСОБА_1 не надає належних та допустимих доказів того, що відвідування малолітньою ОСОБА_8 приватного дитячого садочку викликано саме особливими обставинами, зокрема її хворобою, а як наслідок викликає особливого порядку її догляду, харчування тощо. Відсутні у суду відомості про те, що відповідач ОСОБА_2 погоджувався на відвідування дитиною та оплату приватного дитячого садочку. Таке рішення було прийнято ОСОБА_1 на власний розсуд.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на вік дитини (повних два роки) та неможливість її влаштування у дитячий садочок комунальної власності, то така мотивація не ґрунтується на вимогах передбачених статтею 185 СК України, якою передбачені особливі обставини для стягнення додаткових витрат.

Таким чином позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність відвідування ОСОБА_9 приватного дитячого садочку.

Відтак, такі витрати слід віднести до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів, оскільки не викликані особливими обставинами.

Суд відхиляє заперечення відповідача, з огляду на те, що утримання ним інших дітей, а також наявність боргових зобов`язань по кредитним зобов`язанням не спростовують його обов`язку нести додаткові витрати на утримання дитини.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,200,206,259, 263-265,268 ЦПК України

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину в розмірі 3938,00грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 18.08.2025р.

Суддя