Справа № 643/9661/25
Провадження № 2/643/4410/25
УХВАЛА

19.08.2025 Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Довготько Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 19.06.2025 позовну заяву було залишено без руху. Позивачу був наданий строк для усунення недоліків 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Копія ухвали від 19.06.2025 про залишення позову без руху, 19.06.2025, 16.07.2025 надсилалась позивачу ОСОБА_1 на її поштову адресу зазначену у позові, а саме: АДРЕСА_1 , проте поштові конверти з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Отже, судом здійснені всі можливі передбачені законодавством дії щодо повідомлення особи шляхом направлення ухвали позивачу за адресою зазначеною у позові.

Крім того, 11.07.2025 позивачу ОСОБА_1 помічником судді було здійснено дзвінок на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , вказаний у позові, що підтверджується телефонограмою, та повідомлено про те, що її позовну заяву залишено без руху, було запропоновано останній прибути до суду та отримати ухвалу суду особисто. Окрім того, позивачу були роз`яснені наслідки не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, у встановлений судом строк.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

В той же час, відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання процесуальні документи надсилаються учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважаються доставленими, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом ст. 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

ЄСПЛ зазначив, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків (рішення у справі «Каракуця проти України», заява №18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постанові від 23.01.2023 року у справі №496/4633/18 (провадження №61-11723св22).

Суд зазначає, що позивачка ОСОБА_1 неналежно здійснює свої процесуальні права і виконує процесуальні обов`язки, що виражається у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви.

У строк, визначений в ухвалі суду від 19.06.2025, позивачка недоліки позовної заяви не усунула, іншого способу, ніж скерування засобами поштового зв`язку ухвали суду про залишення позовної заяви без руху суд не має, враховуючи той факт, що дзвінок співробітника суду з проханням отримати вищевказану ухвалу суду позивачка проігнорувала. Відтак, судом вичерпані можливі способи повідомлення позивача про результати розгляду її позовної заяви.

Регламентоване ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 18.02.2021 року у справі "Sydorenko v. Ukraine" зазначив, таке: "… Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему.

Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявниця не отримала кореспонденцію, надіслану їй Вищим спеціалізованим судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявниці за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені.

У цьому відношенні Суд вважає вражаючим, що, знаючи про труднощі з доставкою кореспонденції в минулому або, принаймні, про твердження органів влади щодо цього, заявниця залишалася досить пасивною і, схоже, не вжила жодних заходів, спрямованих на те, щоб надіслана їй кореспонденція дійшла до неї. Вона також не зверталася до судів із жодним запитом щодо стану провадження, хоча була велика ймовірність того, що інша сторона оскаржить рішення, ухвалене на користь заявниці.

У зв`язку з цим Суд нагадує, що зацікавлена сторона зобов`язана проявити особливу старанність у захисті своїх інтересів і вжити необхідні заходи для ознайомленні з рухом провадження у справі".

Суд додатково роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Приписами ч. 3 ст. 185 ЦПК встановлено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 , з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260- 261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - визнати неподаним та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Довготько Т.М.