Справа № 358/438/25 Провадження № 2/358/469/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в скла ді:

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивача Батюка А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів (через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС), зв`язку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за кредитним договором № 3178427 від 12.12.2021 у розмірі 17 220 (сімнадцять тисяч двісті двадцять) гривня 00 копійок та судові витрати по справі в розмірі 2 422 гривні 40 коп. - по сплаті судового збору та 9 000 гривень, за надання правничої допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 12.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 3178427, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням договору кредиту відповідач підтвердив, що був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі правилами надання коштів у позику, що розміщена на сайті фінансової компанії: https://sloncredit.ua/. За умовами договору відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 7 000,00 грн. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 3178427 від 12.12.2021 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс». ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 220, 00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 8 890,00 грн.; заборгованість за комісіями 1 330,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025, головуючим суддею у справі визначено суддю Тітову М.Б. (а.с. 32).

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 08.04.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі та ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 34).

02 червня 2025 року до суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив, з якого вбачається, що сторона відповідача позов не визнає в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні. Свою позицію обґрунтували наступним. Позивач звернувся до суду із позовом з тих підстав, що 12.12.2021 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір № 3178427. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту п проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін п виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 7 000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 4200, 00 грн., як нараховуються за ставкою 2.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 26.07.2024 було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3178427. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3178427. При цьому, додатки до даного договору належно не оформлені, не містять конкретної інформації та мають пусті, не заповнені місця. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3178427 від 12.12.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 17 220,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 8 890, 00 грн зазначають наступне. Згідно п.4.3 договору Кредитодавець на свій розсуд може не застосовувати жодного виду відповідальності передбаченого п.п.4.1. 4.2 цього Договору, застосувати один з них або всі одночасно. Вимога(и) Кредитодавця про сплату вказаних процентів та/або пені Позичальником вважається здійсненою(ими), якщо заборгованість зі сплати процентів та/або пені відображена в Особистому кабінеті Позичальника чи іншим чином доведена да відома (листування, повідомлення, тощо). Таким чином, згідно з умовами Договору, відповідачу після 11.01.2022 року мали нараховуватись тільки проценти за понадстрокове користування грошовим коштами, в розумінні частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України (інфляційні втрати та 3% річних), оскільки відповідної вимоги Кредитодавця, що передбачено п.4.2 договору. Позичальнику не надходило, а будь-які докази відсутні. Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача витрат на оплату професійної правничої допомоги зазначили, що такі витрати не є співмірними із складністю справи, є завищеним щодо сторони позивача, порушує принцип розумності, а тому підлягає зменшенню. На думку відповідача, витрати на оплату правничої допомоги, яка полягала у наданні усної консультації з вивченням документів, що тривала 2 години і вартістю 3 000, 00 гривень не підтверджена жодним доказом та є необґрунтованою. Складання позовної заяви про стягнення боргу тривалістю 2 години, вартістю 6 000 гривень не є співмірною та розумною по відношенню до складності справи. Крім того, із наданих документів позивачем, вбачається що такі позови носять систематичний характер та є нескладними, розмір таких витрат не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням піни позову.

11 червня 2025 року до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, в якій представник зазначив наступне. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Відповідно до п. 2.2.2 Договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 Договору. Відповідно до п. 2.2.3 Договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 Договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця. Відповідно до п. 2.3.2 Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у наступному: а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору. Після настання зазначених в пунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4 змінюється пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особовому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. Таким чином, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. Крім того, відповідно до п. 2.4.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. Відповідно до п. 2.4.2 Договору якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п. 1.3 та п. 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків, обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 договору. Отже, з даних умов договору вбачається, що прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. При цьому, протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням. А, тому розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Що стосується вимоги сторони відповідача про зменшення розміру судових витрат зазначили, відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Наголосили, що сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача, тому такі твердження є припущеннями. З цих підстав просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Батюк А.Г. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_3 надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила розглядати справу з урахуванням поданого відзиву, а також просила зменшити витрати на правничу допомогу, оскільки вони неспівмірні з виконаною роботою по справі та складністю справи.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

12 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3178427 про надання споживчого кредиту (індивідуальна частина).

Договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця (а.с. 8-14).

Відповідно до умов Кредитного договору (п.1.1) ТОВ «Мілоан» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 на умовах, визначених цим правочином, на строк, визначений п. 1.3. Договору, грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Надання кредиту здійснюється з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

У пунктах 1.2-1.4 Договору № 3178427 сторони обумовили параметри та умови кредиту, порядок і графік повернення позики та сплати процентів.

Зокрема, сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн (п. 1.2 Договору). Кредит надається строком на 30 днів з 12.12.2021 (строк кредитування) (п. 1.3 Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 11.01.2022. Комісія за надання кредиту - 1330,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом - 4 200,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Договору).

Загальні витрати позичальника за кредитом складають 5530,00 грн в грошовому виразі, та 119,128.00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 12530.00 грн (п. 1.5 Договору).

Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на картковий рахунок.

Крім того, досліджуючи п.6.1, 6.5 Договору № 3178427 суд встановив, що цей правочин укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, на сайті ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Титульна сторінка Договору №3178427 містить відомості про підписання Кредитного договору представником ТОВ «Мілоан» ОСОБА_2 о 08 год 54 хв 12 грудня 2021 року (а.с.8).

Довідка про ідентифікацію підтверджує, що клієнт ОСОБА_1, як сторона Договору №3178427, ідентифікована кредитодавцем за датою народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та РНОКПП - НОМЕР_1 (Додаток 3). Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) - одноразовий ідентифікатор W33567, дата відправки ідентифікатора позичальнику 12.12.2021, номер телефону НОМЕР_2 .

Разом із Договором №3178427 відповідач, на виконання умов п. 6.3 означеного правочину, погодилася із графіком платежів за договором як додатком №1 до Договору №3178427, так і з даними паспорта споживчого кредиту №3178427, як додатком №2 до Договору №3178427, шляхом підписання безпосередньо Договору №3178427 електронним підписом одноразовим ідентифікатором W33567 (а.с.13-14).

Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» в редакції від 13.07.2021 регламентували єдиний порядок надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» на час укладення Кредитного договору з відповідачем, визначали порядок і умови укладення кредитних договорів, загальні права та обов`язки сторін договору, правила обліку та порядок зберігання кредитних договорів та інших документів, пов`язаних з наданням фінансових послуг товариством, порядок доступу споживачів фінансових послуг до документів та іншої інформації, пов`язаної з наданням фінансових послуг, а також регулюють інші питання вказані у Правилах.

ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало для ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 7 000, 00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 23.01.2025, з якої вбачається, що останнє, маючи повноваження на підставі договору про надання послуг з переказу грошових коштів, перерахувало 12.12.2021 від ТОВ «Мілоан» кошти в сумі 7 000, 00 грн. на платіжну картку клієнта, номер картки НОМЕР_3 (Додаток 4).

Водночас, за розрахунком ТОВ «Мілоан» заборгованість за Кредитним договором №3178427 становить 17 220,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 8 890,00 грн; заборгованість за комісіями 1 330,00 грн (а.с. 16).

За укладеним 26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» Договором факторингу №26-07/2024 ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло, права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників до цього договору (Додаток 7).

Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024, ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №3178427 від 12.12.2021. Загальна сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 17 220,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 8 890,00 грн; заборгованість за комісіями 1 330,00 грн (Додаток11).

Факт оплати ТОВ «Факторинг Партнерс», як фактором, ТОВ «МІЛОАН», як клієнту, грошових коштів за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 суд встановив із дослідженої у судовому засіданні платіжної інструкції №448090005 від 26.07.2024, відповідно до якої ТОВ «ФК «Факторинг Партнерс» перерахувало ТОВ «Мілоан» 3 310 395 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №3178427, складеного позивачем, за період з 26.07.2024 по 07.03.2025 заборгованість за Кредитним договором складає 17 220,00 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7 000,00 грн; заборгованість за відсотками 8 890,00 грн; заборгованість за комісією 1 330,00 грн (Додаток 6).

Спірні правовідносини виникли між сторонами, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договорам, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 ЦК України передбаченого, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 12.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 кредитного договору №3178427 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 7 000, 00 грн.

Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами.

Разом з тим, оскільки умови кредитного договору №3178427 від 12.12.2021 відповідачем не виконано, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 220, 00 грн.

З огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №3178427 від 12.12.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами виданими в рамках кредитного договору, здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору.

Невизнання відповідачем позову та заперечення, щодо обґрунтованості позовних вимог суд розцінює, як спосіб захисту власних інтересів, оскільки заперечення відповідача подані у відзиві на позов спростовані поданою позивачем відповіддю на відзив та матеріалами справи.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник ОСОБА_1 належним чином виконував кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора.

Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне.

За положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн, на підтвердження яких позивачем були надані: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, витяг з Акту № 5 від 28.02.2025 про надання юридичної допомоги, заявку на надання юридичної допомоги № 164, суд зазначає наступне.

За змістом статті 134 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом із тим, суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічні позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 01.09.2022 по справі № 640/16093/21.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога адвоката полягала у вивченні матеріалів справи та судової практики, складанні позовної заяви та подання до суду, участь в судовому засіданні 07.08.2025. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивач отримав адвокатські послуги, суд вважає за необхідне стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, з огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів, стосовно них існує судова практика, складнощів щодо процесу доказування чи витребування доказів не виникало, суд вважає, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним, а тому, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За наведених обставин за рахунок відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати на правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які понесені на сплату судового збору в сумі 2 422, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 203, 204, 207, 512, 526, 625, 629, 638, 1050, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 137, 141, 223, 247, 263-265ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521) заборгованість за Договором №610150 від 20.05.2021 в розмірі у розмірі 17 220 (сімнадцять тисяч двісті двадцять) гривня 00 копійок і судові витрати по справі на сплату судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов