Справа 206/2238/25
Провадження 2/206/1545/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 серпня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра

в складі: головуючої - судді Плінської А.В.,

при секретарі - Білій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітніх дітей без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітніх дітей без згоди батька.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох малолітніх доньок. В подальшому шлюб між подружжям було розірвано, діти залишились проживати з матір`ю та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, які він не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість. Діти не мають зареєстрованого місця проживання, а отримати згоду батька не можливо, адже не відоме його місцезнаходження.

Відповідач впродовж тривалого часу із доньками не спілкується, не бере участі у їх вихованні та у добровільному порядку згоди на реєстрацію за місцем проживання матері не надає.

Відсутність такої реєстрації суперечить інтересам дітей та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та Законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпра від 1 травня 2025 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 14 травня 2025 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору залучено орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради.

Ухвалою від 23 липня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачка не з`явилась, однак представником подано заяву про розгляд справи за її відсутності проти винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Представник органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та відсутність законних підстав надання висновку щодо предмету спору. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також вказали про підставність позовних вимог позивача та необхідність їх задовольнити з метою захисту інтересів дітей.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпра від 20 грудня 2019 року шлюб подружжям ОСОБА_1 було розірвано.

Судовим наказом від 10 червня 2020 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньок - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Як слідує з акту сусідів по АДРЕСА_1 від 7 квітня 2025 року, ОСОБА_1 з 2010 року мешкає в будинку АДРЕСА_1 без реєстрації разом із доньками: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Вказаний будинок належить матері - ОСОБА_3 та тітці позивача - ОСОБА_4 . Вказані обставини також підтверджуються правовстановлюючими документами на будинок. Як слідує з копії паспорту позивача позивачка зареєструвала своє місце проживання в будинку АДРЕСА_1 30 вересня 2020 року.

3 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до органу реєстрації місця проживання щодо реєстрації місця проживання доньок, однак в той же день її було відмовлено через ненадання згоди батька на реєстрацію місця проживання дітей, що підтверджується відповідними заявами (а.с.23, 24).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч. 2- 5 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами.

Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленого статтею 15 цього Закону.

Декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг", або засвідчується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису нотаріуса. У разі якщо місце проживання батьків або інших законних представників дитини зареєстровано/задекларовано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається.

Відповідно до п.п. 14-17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265 (надалі Порядок № 265) дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди.

Дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них. У разі декларування місця проживання у гуртожитку на період здобуття освіти така згода не надається.

Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.

Пунктом 31 Порядку № 265 визначено, що особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування).

При цьому, згідно до п.п. 32, 33 Порядку № 265, у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти.

Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.

Однак, відповідач у добровільному порядку згоди на реєстрацію дітей за місцем проживання матері не надає

Таким чином, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію, позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дітей за адресою свого місця проживання.

З урахуванням наведеного, виходячи з пріоритету інтересів дітей та їх найкращого забезпечення, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що рішення про надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька за місцем проживання матері буде ефективним способом захисту прав дітей.

Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання дітей, за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить інтересам неповнолітніх дітей та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 15, 16, 29 Цивільного кодексу України, ст. 160 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265, та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , без письмової згоди батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: А.В. Плінська