Провадження №: 2-др/755/107/25
У Х В А Л А

"11" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява представника заявника Пишного А.В. - Воробйова О.В. , в якій останній просить суд: ухвалити додаткове рішення суду та стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що на розгляді Дніпровського районного суду міста Києва перебувала справа № 755/12349/25 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний А.В. на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28.07.2025 відмовлено у задоволенні скарги. До закінчення судових дебатів та у письмових поясненнях на скаргу представником приватного виконавця було заявлено про витрати на правничу допомогу. Зважаючи на те, що за результатами розгляду справи в задоволенні скарги було відмовлено, то вважає, що витрати приватного виконавця на оплату витрат на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню з скаржника.

06.08.2025 до суду надійшли заперечення ОСОБА_1 проти ухвалення додаткового рішення, де вона просить відмовити в ухваленні додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає таку заяву представника приватного виконавця необґрунтованою через те, що вона не була повідомлена про заяву приватного виконавця про винесення додаткового рішення, так як воно належним чином не надсилалось їй; приватний виконавець як особа з юридичною освітою міг особисто приймати участь у судових засіданнях, а не через представника. Також звертає увагу, що до заяви про ухвалення додаткового рішення не долучено квитанції про сплату 25 000 грн, що дійсно підтверджувало б зарахування на рахунок представника коштів від приватного виконавця за надану правничу допомогу у цій справі.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28.07.2025 скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії було залишено без задоволення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене суд вирішує питання про ухвалення додаткового рішення, у формі ухвали, про судові витрати, без повідомлення учасників справи.

При цьому, суд враховує, що представником заявника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. - Воробйовим О.В. копію заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з відповідними додатками направлено учасникам справи та отримано останніми шляхом доставки документів в електронному вигляді в їх електронні кабінети.

Так, за правилом п.п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У письмових поясненнях на скаргу ОСОБА_1 , представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. - Воробйов О.В., зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести становить 25 000 грн, а докази на підтвердження понесених витрат будуть надані протягом 5 днів від дня ухвалення рішення по справі. При цьому у судових дебатах представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. - Воробйов О.В., повідомив суд про подання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Таким чином, вирішуючи заявлені приватним виконавцем вимоги щодо стягнення із заявника, судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, судом встановлено наступне.

Так, 02.01.2020 між Адвокатським об`єднанням «Джастлікторз» та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. було укладено договір про надання правової допомоги № 1/1/20, за умовами якого адвокатське об`єднання надаватиме усіма законними методами та способами професійну правничу допомогу в усіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав і законних інтересів клієнта.

07.07.2025 між Адвокатським об`єднанням «Джастлікторз», в особі керуючого партнера адвоката Воробйова О.В., та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. було укладено додаткову угоду № 15 до Договору № 1/1/2020 від 02.01.2020 про надання правової допомоги, згідно п.1,3 якої клієнт доручає Адвокатському об`єднанню надання правової допомоги та ведення справи від свого імені та представництво його інтересів у справі № 755/12349/25 за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. За комплексне ведення справи № 755/12349/25 у суді першої інстанції гонорар складає 25 000 грн.

Згідно акту про надання правової допомоги №15 відповідно до договору про надання правової допомоги № 1/1/2020 від 02.01.2020 сторони погодили, що надана правова допомога та гонорар за її надання становить 25 000 грн.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом АО «Джастлікторз» в рамках надання правничої допомоги приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Пишному Артему Володимировичу згідно Договору про надання правничої допомоги 1/1/20 від 02.01.2020, Додаткової угоди № 15 від 07.07.2025, станом на 30.07.2025, узгоджений сторонами гонорар не перевищує обсяг фактично виконаної роботи з огляду на витрачений час і становить 25 000 грн.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 921/357/20 надано висновок, що чинне законодавство не містить заборони на користування професійною правничою допомогою учасниками справи під час звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного (приватного) виконавця. Відсутні подібні обмеження щодо використання правничої допомоги і суб`єктами оскарження. Згідно зі статтею 344 ГПК України (аналогічні за змістом положення статті 452 ЦПК України) судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. На підставі аналізу статей 339, 343, 344 ГПК України Велика Палата Верховного Суду висновує, що приватний виконавець як суб`єкт, чиї дії можуть бути предметом оскарження, має право на відшкодування судових витрат, понесених ним під час здійснення судом відповідного судового провадження, на загальних підставах.

Судом встановлено, що представником приватного виконавця до суду подано достатній обсяг доказів на підтвердження наданої професійної правничої допомоги, зокрема, договір на надання правової допомоги, додаткову угоду до договору, акт про підтвердження факту надання правової допомоги та детальний опис наданих робіт.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, та у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 надано висновок, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на встановлене судом та викладені висновки вище, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог приватного виконавця Пишного А.В. про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн, у межах розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 133, 137, 141, 258, 265, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

В межах розгляду цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович (вул. Дмитрівська, 35-В, м. Київ) на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва пишного Артема Володимировича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: