Справа № 523/4354/25
Провадження №2/523/3364/25
У Х В А Л А
31.07.2025 року м. Одеса
Пересипський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,
з участю секретаря судового засідання: Павлова О.В.
з участю позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача Карась М.М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса цивільну справу № 523/4354/25 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про скасування рішення та зобов`язання перерахувати заборгованість,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Одесагаз» про скасування рішення та зобов`язання перерахувати заборгованість.
Ухвалою судді від 28.03.2025 було відкрито провадження по справі та призначено слухання справи в порядку загального позовного провадження.
Однак, на стадії підготовки до розгляду справи судом було встановлено, що розгляд даного позову не підсудний Пересипському районному суду м. Одеси, оскільки має розглядатися за правилами виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна.
Позивачка ОСОБА_1 у підготовчому засіданні пояснила, що звертаючись до суду з позовом за місцезнаходженням відповідача вона не знала, що на розгляд даного позову повинен здійснюватися за правилами виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна по АДРЕСА_1 . Не заперечила проти направлення даної справи для розгляду за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.
Представник відповідача Карась М.М. у підготовчому засіданні не заперечив проти направлення даної справи для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси, оскільки розгляд даного спору дійсно повинен здійснюватися за правилами виключної підсудності по місцю знаходження нерухомого майна, яке знаходиться у Приморському районі м. Одеси.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання підсудності даної справи Пересипському районному суду м. Одеси судом встановлено наступне.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно ст. 2, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.
Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.
За ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивачка вказує на те, що вона побутовим споживачем природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 та користується послугами газу за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд зазначає, що послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 надаються АТ «Одесагаз» на підставі укладеного публічного договору постачання природного газу, на підставі чого у АТ «Одесагаз» виникли зобов`язання з надання послуг газопостачання, а у позивача з оплати наданих послуг постачальнику.
Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
У постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.
Окрім того, постановою ВП ВС від 16 лютого 2021 року у справі N 911/2390/18 зроблено висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_2 просить суд ухвалити рішення, яким:
?Зобов`язати АТ «Одесагаз» провести перерахунок спожитого азу, згідно фактичних показників;
?Скасувати рахунок № 3695 від 07.02.2025, надісланий листом від 04.03.2025.
Суд, констатує, що предметом позову у цій справі є оскарження донарахування абоненту за особовим рахунком НОМЕР_2 об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки за адресою: АДРЕСА_2 , тобто з утримання нерухомого майна, яке знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Пересипського районного суду м. Одеси, а за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься саме до територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м. Одеси.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Під судом у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом, зокрема: суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст.ст. 2, 27, 31, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, -
Цивільну справу № 523/4354/25 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про скасування рішення та зобов`язання перерахувати заборгованість передати за підсудністю для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк.

Повний текст ухвали суду складено 06 серпня 2025 року.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер