Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/4275/24
Провадження № 2-о/650/25/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря судового засідання - Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Бериславська філія Херсонського обласного центру зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Бериславська філія Херсонського обласного центру зайнятості обґрунтовуючи її тим, що заявник перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Бериславський машинобудівний завод» з вересня 2005 року. Місцезнаходження роботодавця є місто Берислав, вул. Введенська, 73.

З лютого 2022 року до листопада 2022 року м. Берислав перебувало в окупації, а з листопада 2022 року місцем активних бойових дій, що визначено Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф.

Заявник фактично припинив трудові відносини з роботодавцем ПРАТ «МБЗ» з травня 2024 року.

Так як заявник є особою пенсійного віку та отримує пенсію за віком у Бериславському об`єднаному управлінні ПФУ в Херсонській області, у травні 2024 року, він звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії, як пенсіонеру, звільненому з основного місця роботи (непрацюючому) за стажем та заробітною платою. Однак,йому було повідомлено про те, що він не набуде права на перерахунок пенсії, оскільки у нього немає офіційного підтвердження того, що він припинив трудові відносини, тобто є звільненим з роботи, чим порекомендовано звернутися до роботодавця за отриманням наказу про (звільнення, трудової книжки із відповідним записом чи до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин з ПРАТ «МБЗ», в зв`язку з чим заявник змушений звернутися до суду з даною заявою.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить задовольнити вимоги заяви.

Представник заінтересованої особи: Бериславської філії Херсонського обласного центру зайнятості в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Представник заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Від встановлення факту припинення трудових відносин залежить зміна прав заявника.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до вимог п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року №260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору.

Відповідно до п. 4 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст. ст. 38, 39 КЗпП України), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (ст. ст. 40, 41 КЗпП України), або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (ст. 45 КЗпП України).

Відповідно по п. 4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п. 14 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі, внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи.

Відповідно до п. 15 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці та соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин (роботодавця і працівника) з належними їм документами до центру зайнятості.

У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин роботодавця та найманим працівником, а також відсутності однієї із сторін в центрі зайнятості підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду, яке набрало чинності щодо припинення дії договору.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Бериславський машинобудівний завод» з вересня 2005 року. Дана обставина підтверджується інформацією наданою Пенсійним фондом України, а саме з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування індивідуальні відомості про застрахованих осіб.

У зв`язку з активними бойовими діями з лютого місяця 2022 року підприємство не працювало, однак виплачувало заробітну плату працівникам. З травня місяця 2024 року позивач припинив трудові відносини з підприємством. Однак наказ про звільнення роботодавець не виносив, зв`язок з ним у позивача втрачено. Підприємство не здійснює свою діяльність, в зв`язку з чим позивач позбавлений можливості розірвати трудові відносини відповідно до вимог чинного законодавства про працю.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бериславська філія Херсонського обласного центру зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин задовольнити частково.

Встановити факт припинення з 01.05.2024 року трудових відносин на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням між працівником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Криму, 24.12.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 та Приватним акціонерним товариством «Бериславський машинобудівний завод».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК