Справа № 939/1439/25
Провадження № 2-о/362/152/25
У Х В А Л А

11 липня 2025 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бородянська селищна рада, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, -

в с т а н о в и в:

Заявник в особі адвоката Тищенко Лариси Миколаївни звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатним фізичну особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити опікуном останнього заявника.

04.07.2025 р. ухвалою заяву залишено без руху, на виконання якої заявник подав до суду позовну заяву, в якій змінив статус учасників та вказав відповідачами органи місцевого самоврядування, а також надав додаткові документи в якості доказів правомірності заявлених вимог.

Ознайомившись із матеріалами заяви, приходжу до наступних висновків.

Відповідно частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 44 ЦПК України вказує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 3 статті 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За вимогами ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України передбачено правові підстави призначення особі опікуна одночасно із визнанням його недієздатним, звільнення опікуна від його повноважень, призначення іншого опікуна. У частині першій та другій цієї статті мова йдеться про заявників у цих питаннях, а саме визначено, що при вирішенні справи про визнання особи недієздатною, з якою може звернутися особи, передбачені у ч. 3 ст. 296 ЦПК України, суд одночасно вирішує питання про призначення опікуна за поданням органу опіку, а також передбачено, що суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, законодавець визначив, що із заявою про визнання особи недієздатною з одночасним призначення такій особи опікуна, можуть звернутися члени сім`ї фізичної особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, її близькі родичі, орган опіки та піклування, заклад з надання психіатричної допомоги.

Звертаючись до суду із даною заявою, ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 , якого він просить визнати недієздатним та призначити його опікуном, є його рідним братом, який не здатен навіть вирішувати прості побутові питання і потребує сторннього догляду та опіки.

У ст.1 СК України вказано, що даний кодекс визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

В п.4 ст. 2 СК України вказано, що даний кодекс не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням. При цьому в п.п.1-3 даної статті вказано, що кодекс регулює як майнові так і не майнові відносини між:

- між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання;

- між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком;

- між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

За п.4 ст.167 Сімейного кодексу України вказано, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Більш точно може вказати, хто може бути родичем, чи близьким родичем за Сімейним кодексом України, виходячи з назви розділу 5 Сімейного кодексу України, а саме: «ПРАВА ТА ОБОВ`ЯЗКИ ІНШИХ ЧЛЕНІВ СІМ`Ї ТА РОДИЧІВ». В даному розділу вказано, про майнові та не майнові відносини, таких осіб, як: баба, дід, прабаба, прадід, мачуха, вітчим, сестри, брати, падчерки, пасинка.

Отже, виходячи з вище зазначеного, можливо зробити висновок, що за Сімейним кодексом України членами сім`ї можуть бути - чоловік, дружина, батько, мати, син, дочка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник. Близькі родичі за Сімейним кодексом України - вітчим, мачуха, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка.

Для осіб, які можуть виступати заявниками в окремому провадженні правосуб`єктність є спеціальною, оскільки визначається окремою статтею, розміщеною у відповідній главі Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК. У зв`язку з цим, хоча особа, яка не входить до кола суб`єктів, зазначених у ч. 3 ст. 296 ЦПК, може подати заяву про визнання фізичної особи недієздатною особою, володіючи загальними цивільною процесуальною правоздатністю (ст. 46 ЦПК) та цивільною процесуальною дієздатністю (ст.47 ЦПК), однак цивільні процесуальні правовідносини за її участі не можуть виникнути, оскільки вона не має правосуб`єктності заявника по такій категорії справ.

Наведене пов`язане з тим, що її дієздатність, яка є складовою правосуб`єктності, у такій ситуації має «дефектність», обумовлену тим, що вона не відноситься до певної групи осіб, які наділяються правами та обов`язками заявників по таким категоріям справ.

Таким чином, із заявою про визнання недієздатною фізичної особи та призначення опікуна може звернутися вичерпне коло осіб.

Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні особи між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19) та у постанові від 25 лютого 2025 року № 459/1313/24 (провадження № 61-16430св24).

Заявник хоч і є рідним братом особи, відносно якої заявив клопотання про визнання недієздатності, проте надав докази, які свідчать про відсутність між ними спільного проживання, спільного побуту і взаємних прав та обов`язків осіб, які об`єдналися для спільного побуту, зокрема 03.11.2020 р. ухвалою Бородянського районного суду Київської області до ОСОБА_2 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, в зв`язку із скоєнням суспільно небезпечного діяння, дія якого продовжувалася ухвалами Васильківського міськрайонного суду Київської області (востаннє від 02.07.2025 р. строком на 6 місяців).

Тобто, останні п`ять років ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не обтяжені спільним побутом та не мають взаємних прав та обов`язків.

Крім того, заявник не повідомив суд про відсутність інших працездатних членів родини, які, окрім нього, мають право бути заявниками.

Згідно із п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

Враховуючи викладене, заявник не має процесуальної дієздатності для звернення до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_1 , який з 03.11.2020 р. перебуває на лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне об`єднання» та призначення його опікуном. За таких обставин, подана заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бородянська селищна рада, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кравченко Л.М.