У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2025 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Світлик О.М.,

за участі секретаря судового засідання Заяць А.В.,

представника позивача Ковалець М.І.,

представника відповідача ТОВ «Фінанс проперті групп» Іваницьких Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого дії представник адвокат Ковалець Марта Ігорівна, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп» та публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого дії представник адвокат Ковалець М.І., звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінанс проперті групп», ПАТ «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна.

На обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 05.10.2006 між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №731/10-2006, згідно з яким банк надавав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 24300 доларів США, а позичальник взяв на себе зобов`язання з повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за його використання у розмірі 9,5% річних.

13.12.2012 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення у справі №712/282/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Відповідно до вказаного рішення суд ухвалив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ 240209,63 грн заборгованості за кредитним договором №731/10-2006 від 05.10.2006, з яких: 154927,65 грн по кредиту; 39618,09 грн відсотків; 25663,89 грн комісії; 20000 грн пені та 2402 грн судових витрат.

На виконання вказаного рішення суду 16.01.2013 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист у справі №712/282/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 242611,63 грн.

На підставі даного виконавчого листа головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Роман В.Я. було відкрито виконавче провадження №40034402, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2013.

Зазначає, що 15.10.2013 в рамках ВП №40034402 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанову про розшук майна боржника.

08.11.2013 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта було внесено запис про обтяження №3289871 (спеціальний розділ). Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7731422 від 08.11.2013 10:46:48, Сіка Людмила Анатоліївна, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл.

13.12.2013 в рамках ВП №40034402 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки майна боржника не виявлено протягом року з дня оголошення його розшуку. Іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Також в постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 13.12.2014.

Вказує, що 04.08.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_A_3 про відступлення прав вимоги.

Відповідно до реєстру договорів, права вимоги за якими відступається, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №731/10-2006 від 05.10.2006 та договором застави від 05.10.2006 (п. 791).

12.08.2020 між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс проперті групп» було укладено договір №GL48N718070_A102 про відступлення прав вимоги.

Відповідно до реєстру боржників, права вимоги за якими відступаються, до ТОВ «Фінанс проперті групп» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №731/10-2006 від 05.10.2006 та договором застави від 05.10.2006 (п. 791).

Зауважує, що 24.07.2021 ТОВ «Фінанс проперті групп» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

03.12.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу у справі №712/282/2012, якою заяву ТОВ «Фінанс проперті групп» до ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), про заміну сторони стягувача та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено частково. Замінено вибулого стягувача ПАТ КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «Фінанс проперті групп» у справі №712/282/12 за позовом ПАТ КБ «Надра» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №731/10-2006 від 05.10.2006. У поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого документу відмовлено.

Таким чином, на день звернення до суду поточний кредитор ТОВ «Фінанс проперті групп» позбавлене можливості відновити завершене виконавче провадження у зв`язку з відсутністю оригіналу виконавчого листа; неможливості отримання дубліката виконавчого листа; закінченням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Звертає увагу, що в матеріалах справи міститься акт про втрату виконавчих листів, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» повідомляє ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про те, що у ПАТ КБ «Надра» відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» кредитними договорами. Інформацією про їх місцезнаходження банк не володіє.

Наголошує, що повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у ч. 3 ст. 37 Закону).

Існування обтяження у формі арешту нерухомого майна позбавляє позивача можливості належним чином розпоряджатися належним йому майном.

01.07.2025 представник ОСОБА_1 звернувся до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, у якій просила зняти існуючі обмеження в рамках виконавчого провадження №40034402, у зв`язку із неможливістю виконання рішенню суду, та закінченням строків пред`явлення виконавчого документа до виконання повторно

09.07.2025 відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відповідь №72234, у якій повідомило про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника.

Відповідно до інформації, яка міститься у реєстрі виконавчих проваджень, стягувачем у ВП №40034402 є ПАТ КБ «Надра».

Згідно з договорами відступлення права вимоги, які будуть долучені до даної позовної заяви, поточним кредитором є ТОВ «Фінанс проперті групп».

Проте ТОВ «Фінанс проперті групп» позбавлено можливості фактично претендувати на належне виконання рішення, оскільки: виконавче провадження №40034402 завершено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; строки пред`явлення виконавчого листа до виконання завершилися 13.12.2014; у ТОВ «Фінанс проперті групп» відсутній оригінал виконавчого листа у справі №712/282/2012, що підтверджується актом про втрату виконавчих листів; Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу, якою замінено вибулого стягувача ПАТ КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «Фінанс проперті групп» у справі №712/282/12 за позовом ПАТ КБ «Надра» до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №731/10-2006 від 05.10.2006. У поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого документу відмовлено. Тобто, у ТОВ «Фінанс проперті групп» не існує правових підстав для звернення до органів виконавчої служби з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, кредитором яких вони є; у ОСОБА_1 відсутня правова можливість належним чином виконати зобов`язання, оскільки не існує можливості відновлення завершеного виконавчого провадження, а сама по собі оплата заборгованості через рахунок ДВС не призведе до зняття обтяження (арешту) з майна.

Зважаючи на вказане, позивач вимушений звертатися до суду із даною позовною заявою, оскільки відсутня інша можливість зняття арешту з належного позивачу майна. Оскільки виконавче провадження відкрите у 2013 році, а арешт на майно порушує права позивача як власника майна, так як його права щодо володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд зазнають обмежень, тому позовні вимоги про зняття арешту з майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, представник позивача просить суд зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який накладений 15.10.2013 за номером запису про обтяження 3289871, постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №40034402.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06.08.2025 від представника відповідача ТОВ «Фінанс проперті групп» через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.

У поданому відзиві представник відповідача вказує, що державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника тільки в разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі). В цьому конкретному випадку виконавчий лист було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника. Тобто стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконане боржником. Відсутні підстави для задоволення позову та зняття арешту з майна боржника, оскільки рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2012 у справі №712/282/2012, під час виконання якого було накладено арешт на майно позивача (боржника), не виконано, та стягувач в будь-який час має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконане боржником.

Представник відповідача наголошує щодо обрання неналежного способу захисту прав боржником як самостійної підстави для відмови в позові. Зокрема, позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, звернувся до суду з позовною вимогою про скасування арешту, накладеного державним виконавцем у межах виконання судового рішення. Водночас відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду, така вимога не може бути реалізована в позовному провадженні, оскільки боржник не має права пред`являти позов про зняття арешту, якщо арешт накладено в межах виконавчого провадження за рішенням суду, що не виконано. Єдиний належний спосіб захисту у такому випадку оскарження дій або бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України (ст. 447451).

Зауважує, що виконавче провадження було звершено з підстав не виявлення у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, внаслідок чого виконавчий документ повернуто стягувачу. Ці факти чітко і однозначно свідчать про невиконання судового рішення позивачем, оскільки: присуджений борг не стягнутий; причина завершення провадження неможливість виконання, а не добровільне погашення чи відсутність вимоги; арешт був і залишається єдиним ефективним механізмом забезпечення виконання рішення в майбутньому.

З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю з мотивів, викладених у відзиві.

12.08.2025 від представника відповідача ПАТ «КБ «Надра» через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.

У поданому відзиві представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, зауваживши, що на даний час Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» безпосередньо здійснює виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку з 28.09.2020. Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Надра» здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «КБ «Надра» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду зберігається інформація щодо кредитів, рахунків, руху коштів по рахунках, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку. За даними ЄОІС право вимоги за кредитним договором від 05.10.2006 №731/10-2006, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було відступлено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» () у складі лоту GL48N718070.

Представник відповідача у відзиві наголошує, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18 дійшов висновку про те, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Арешт накладався саме державним виконавцем, а не відповідачами, отже, ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінанс проперті групп» не є належними відповідачами у даній справі. Таким чином, вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, а тому просить повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінанс проперті групп», ПАТ «КБ «Надра», третя особа: відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковалець М.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, та просить позов задовольнити. При ухваленні рішення просила врахувати правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2025 року у справі №2/1522/11652/11, щодо розмежування підстав для подання скарги чи позовної заяви.

Представник відповідача ТОВ «Фінанс проперті групп» Іваницьких Ю.В. у судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві.

Представники відповідача ПАТ «Комерційний банк «Надра» та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, письмові пояснення щодо позову або відзиву третьою особою не подано, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.10.2006 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №731/10-2006, згідно з яким банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 24300 доларів США, а позичальник взяв на себе зобов`язання з повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за його використання у розмірі 9,5 % річних.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2012 у справі №712/282/2012, що набрало законної сили, частково задоволено позов ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ 240209,63 грн заборгованості за кредитним договором №731/10-2006 від 05.10.2006, з яких: 154927,65 грн по кредиту; 39618,09 грн відсотків; 25663,89 грн комісії; 20000 грн пені та 2402 грн судових витрат. У стягненні решти вимог щодо пені та штрафу відмовлено.

16.01.2013 на підставі вказаного рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист.

03.10.2013 головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Романом В.Я. відкрито виконавче провадження №40034402 на підставі виконавчого листа №712/282/2012, виданого 16.01.2013 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 242611,63 грн.

15.10.2013 головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Романом В.Я. у рамках виконавчого провадження №40034402 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно з якою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення: 242611,63 грн.

15.10.2013 головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Романом В.Я. у рамках виконавчого провадження №40034402 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля «Mercedes-Benz E220 CDI», номерний знак НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1

13.12.2013 головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Романом В.Я. у рамках виконавчого провадження №40034402 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у зв`язку з тим, що майно боржника не виявлено протягом року з дня оголошення його розшуку (транспортний засіб), іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, на виявлено.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2021 у справі №712/282/2012 постановлено частково задовольнити заяву ТОВ «Фінанс проперті групп» до ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), про заміну сторони стягувача та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Постановлено замінити вибулого стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» на правонаступника ТОВ «Фінанс проперті групп» () у справі №712/282/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №731/10-2006 від 05.10.2006. У поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого документа відмовлено.

Крім того, ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2025 у справі №712/282/2012 постановлено відмовити у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , де заінтересовані особи: ТОВ «Фінанс протерті групп», відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а саме: виконавчого листа у цивільній справі №712/282/2012 від 16.01.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №731/10-2006 в розмірі 242611,63 грн.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 430106437 від 05.06.2025) накладено арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (номер запису про обтяження: 3289871 (спеціальний розділ), постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2013, ВП №40034402).

Листом начальника відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №72234 від 09.07.2025, у відповідь на звернення адвоката Ковалець М.І. від 01.07.2025 про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №40034402 з виконання виконавчого листа №712/282/2012, виданого 16.01.2013 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 242611,63 грн, повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , передбачених статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, позивач є боржником у виконавчому провадженні, відтак не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Отже, оскільки арешт накладено на майно ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, а відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року №904/51/19 (провадження №12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18 (провадження №61-4726сво19), у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі №127/11276/20 (провадження №61-882св21), у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №369/3757/20 (провадження №61-3588св21) та від 29 вересня 2021 року у справі №234/18525/19 (провадження №61-10369св20).

Посилання представника позивача на позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2025 року у справі №2/1522/11652/11, не є релевантним з огляду на різні обставини справи.

Системний аналіз норм цивільного процесуального законодавства свідчить, що під час вирішення справ суди враховують не будь-які висновки Верховного Суду, а ті, які висловлені Верховним Судом у подібних правовідносинах.

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та в такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом установлених законом строків.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2025 року у справі №2/1522/11652/11 про оскарження бездіяльності державного виконавця щодо незняття арешту з майна при поверненні виконавчого документа стягувачу.

За обставинами вказаної справи у 2013 році в межах примусового виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості на майно боржниці було накладено арешт. Листом ДВС її було повідомлено про знищення матеріалів виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Заявниця звернулася до органу ДВС із заявою про зняття арешту, однак отримала відмову через те, що борг та виконавчий збір залишилися несплаченими. Суди попередніх інстанцій відмовили в задоволенні скарги, оскільки заявниця не довела обов`язку державного виконавця щодо зняття арешту з її майна при поверненні виконавчого документа стягувачу. За результатами розгляду справи Велика Палата Верховного Суду зазначила, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчого документа стягувачу є формами завершення виконавчого провадження, проте вони мають різні правові підстави та, відповідно, різні правові наслідки. Законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника та зазначити про це у відповідній постанові, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження та в разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження й у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом установлених законом строків. Водночас Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що законодавець у Законі України №1404-VIII «Про виконавче провадження», який набрав чинності з 5 жовтня 2016 року, передбачив випадки, за яких арешт з майна знімається одночасно з поверненням виконавчого документа стягувачу (частина третя статті 37 Закону). Отже, повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону). У цій справі суди попередніх інстанцій при розгляді скарги не встановили конкретних обставин та підстав завершення виконавчого провадження, від яких залежить як задоволення заяви боржника про зняття арешту, так і визначення посадової особи, яка уповноважена зняти такий арешт. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід урахувати наведені в цій постанові висновки, встановити конкретні обставини та підставу завершення виконавчого провадження, у межах якого накладався арешт на майно заявниці, та за результатами цього прийняти мотивоване рішення про задоволення або відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статями 255, 256, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого дії представник адвокат Ковалець Марта Ігорівна, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп» та публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повної ухвали 14 серпня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик