ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/668/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої Хома М.В.

суддів Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар Панькевич Т.І.

за участю ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Притули О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Притула Оксана Богданівна, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2025 року, ухвалене суддею Черніцькою І.А. у справі №607/12842/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Притулу О.Б. звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном.

В обґрунтування заяви вказав, що ОСОБА_2 є його дідом. Згідно висновку лікарсько-консультаційної комісії від 20 травня 2024 року, ОСОБА_2 встановлено діагноз: розлади особистості та поведінки на грунті ОУГМ з помірним когнітивним зниженням, ІХС, карідосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ст ст. АГ2стСН 2А ст. ДЕ 2 ст з вестибулярними пароксизмами, ускладнена зріла катаракта правого ока, центральна дегенерація сітківки обох очей, доброякісна гіперплазія простати, повна хронічна затримка сечі.

У зв`язку з наявними хворобами ОСОБА_2 потребує сторонньої допомоги та контролю. Окрім ОСОБА_1 в ОСОБА_2 немає інших близьких родичів, які б могли здійснювати за ним догляд.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Управління соціальної політики Тернопільської міської ради як орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради здійснювати опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до призначення його опікуна.

Встановлено строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним протягом двох років з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні вимог заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Притула О.Б. просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні заявника опікуном та тимчасового покладення обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_2 на орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Вважає, що висновок суду першої інстанції щодо можливості виконання обовязків опікуна ОСОБА_2 іншими родичами, зокрема донькою ОСОБА_3 , є необгрунтованим з підстав перебування ОСОБА_3 за межами України.

Вказує, що рішення суду в оскаржуваній частині є необґрунтованим, оскільки судом не враховано, що дружина недієздатного є пенсіонеркою, не має фінансової можливості утримувати ОСОБА_2 , та не заперечує щодо призначення опікуном ОСОБА_1 .

Вважає, що судом при прийнятті рішення не враховано найкращих інтересів недієздатного ОСОБА_2 , а також те, що онук ОСОБА_1 може забезпечити нормальне життєзабезпечення підопічного і зможе виконувати повною мірою опікунські обов`язки.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та його представника - адвоката Притули О.Б., які підтримали доводи апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 , тому апеляційний суд відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України переглядає рішення суду лише в оскаржуваній частині.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 та покладаючи тимчасово обов`язки опікуна на орган опіки та піклування, суд першої інстанції прийшов до висновку, що подання органу опіки і піклування є недостатньо обгрунтованим, оскільки орган опіки і піклування при підготовці подання та висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 не встановив факт наявності у недієздатного іншої дочки ОСОБА_3 та не обгрунтував належним чином неможливість призначення опікунами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є родичами першої лінії споріднення.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Встановлені судом обставини справи.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта за №726 Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 17 вересня 2024 року, ОСОБА_2 виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженими когнітивними розладами, що досягають рівня недоумства. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок якого останній не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , 1945 року народження.

У шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Народились дві доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно, внуком ОСОБА_2 .

Як слідує з витягу з протоколу №1 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 08 січня 2025 року, вирішено погодити кандидатуру ОСОБА_1 в опікуни діда по матері ОСОБА_2 .

Згідно вказаного протоколу засідання, дружина ОСОБА_2 ОСОБА_4 , 1945 року народження, за віком та станом здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна. Дочка хворого ОСОБА_9 постійно проживає за кордоном, працює за контрактом.

Згідно подання органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради за №24/06 від 16 січня 2025 року, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила погодити кандидатуру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в опікуни діда по матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання останнього рішенням суду недієздатним.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦК України).

Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

При цьому суд вірно вказав, що подання органу опіки і піклування є недостатньо обгрунтованим, оскільки орган опіки і піклування при підготовці подання та висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 не встановив факт наявності у недієздатного інших родичів, зокрема дочки ОСОБА_3 , та не обгрунтував належним чином неможливість призначення опікунами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що опікунська рада під час розгляду заяви ОСОБА_1 не встановила повне коло осіб, які є родичами недієздатного, а саме щодо наявності у ОСОБА_2 ще однієї доньки, яка за віком може бути призначена опікуном батька, як особа яка відноситься до першої лінії споріднення, також опікунська рада не встановила, які є перешкоди у призначенні ОСОБА_4 опікуном свого чоловіка.

Орган опіки і піклування при затвердження висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 не з`ясував всі обставини, які б перешкоджали або унеможливлювали призначення інших осіб опікунами недієздатного ОСОБА_2 .

Наявність згоди родичів першої лінії споріднення щодо призначення опікуном ОСОБА_2 - онука ОСОБА_1 , самі по собі не можуть бути підставою для задоволення заяви заявника в оскаржуваній частині.

Подане до суду подання, у відповідності до якого орган опіки і піклування вважав за доцільне призначити заявника опікуном, не містить обгрунтувань в частині урахування особистих стосунків між заявником та підопічним.

Також у поданні органу опіки і піклування відсутня будь-яка інформація про те, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам ОСОБА_2 та чи сприятиме його нормальному життєзабезпеченню з огляду на значну різницю у віці між заявником та недієздатним.

Жодних мотивів доцільності призначення опікуном ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 з точки зору відповідності такого рішення інтересам підопічного подання не містить.

Також орган опіки і піклування не надав жодної оцінки обставині, хто доглядав і фактично виконував обов`язки опікуна ОСОБА_2 до звернення заявника в суд з даним позовом про визнання останнього недієздатним.

Зазначене є обов`язком саме органу опіки та піклування, а суд зобов`язаний лише надати оцінку такому поданню та у випадку його обґрунтованості вирішити питання про призначення опікуна. Невстановлення вказаних обставин унеможливлює вирішення питання про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , що правильно встановив суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що обидві дочки ОСОБА_2 проживають та працюють за межами України, а тому не можуть виконувати обовязки опікуна свого батька ОСОБА_2 , вони не надавали згоди органу опіки і піклування бути опікуном свого батька, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що відповідно до ст. 172 СК України, повнолітні дочка, син зобовязані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Притула Оксана Богданівна залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.