Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Маковської Д.О.,

представниці позивача ОСОБА_1 ,

представниці позивача ОСОБА_2 ,

представниці відповідачки ОСОБА_3 ,

представниці третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , за участю третьої особи ОСОБА_7 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи ОСОБА_8 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 02.12.2024 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 30 січня 1999 року ОСОБА_5 перебував у шлюбі із ОСОБА_9 . Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27.12.2024 у цивільній справі № 461/9461/24 шлюб між сторонами розірвано.

За час шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набуто у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 кв.м (житлова площа: 26,1 кв.м) та земельну ділянку площею 0,7000 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564.

У позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 кв.м, а за відповідачкою право власності на земельну ділянку площею 0,7000 га, що розташована в селі Берестечко, Верховинського району Івано-Франківської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ринкова вартість вказаних об`єктів є приблизно однаковою, тому запропонований спосіб поділу забезпечує рівність часток подружжя. Крім того, враховано інтереси їхньої доньки, яка проживає з позивачем, що, на його думку, робить поділ справедливим та обґрунтованим.

02.03.2025 р. представником відповідачки подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя. Позивач за зустрічним позовом вважає, що відповідач не вказав усе майно, яке перебувало у спільній сумісній власності подружжя під час шлюбу. До спільно нажитого майна, що підлягає поділу та щодо якого подається зустрічний позов, належить:

- корпоративні права у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДЛ», ;

-корпоративні права у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДУ», ;

- приміщення квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 75,3 кв.м;

- квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 110,2 кв.м, житлова площа 75 кв.м;

- житловий будинок, загальною площею 699,3 кв.м, житлова площа 367,8 кв.м, (складові частини об?єкта: Протизсувна споруда літ А-2 пл. 730,6 кв.м, гараж літ. «Б» пл. 53,5 кв.м), розташований за адресою: м. Львів, 9, реєстраційний 060;

- земельна ділянка, площею: 0,0571 га, за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :07:003:0027.

Так, відповідачка за первісним позовом просила визнати за нею право приватної власності на частину вказаних об`єктів нерухомого майна та стягнути з позивача за первісним позовом 500 000,00 грн вартості частки у статутному капіталі ТОВ «ДДЛ» та 100 000,00 грн вартості частки у статутному капіталі ТОВ «ДДУ».

08.04.2024 відповідач за зустрічним позовом в порядку ст.178 ЦПК України подав відзив, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме просив визнати за ОСОБА_6 право виплати вартості частки у статутному капіталі у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДУ» (, адреса: 79053, місто Львів, вул. В. Великого, буд.67А), надалі - ТОВ «ДДУ», у розмірі 100 000,00 грн 00 коп. У решті позовних вимог просив відмовити повністю за їх безпідставністю, оскільки всі правочини укладені відповідно до вимог закону, нотаріально посвідчені та відображають реальну волю сторін. Жодних доказів на підтвердження використання спільних коштів подружжя чи удаваності правочинів позивачкою не надано. Твердження про порушення ст. 65 СК України є припущеннями та не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

30.05.2025 представником позивача за первісним позовом подано заяву про зміну предмета позову. Враховуючи викладене, з урахуванням зміни предмета позову, позивач просить вирішити питання щодо компенсації вартості корпоративних прав, які були набуті під час шлюбу за спільні кошти подружжя. Зокрема, позивач зазначає, що внесок до статутного капіталу ТОВ «ДДУ» (, зареєстроване 04.01.2017 за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 67А) у розмірі 200 000,00 грн, що становить 20% частки, був здійснений за рахунок спільного бюджету подружжя. Враховуючи це, позивач визнає за відповідачкою право на компенсацію вартості цієї частки, тобто 100 000,00 грн.

Також позивач зазначає, що ним була створена юридична особа ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДЛ» (, зареєстроване 06.12.2016 за адресою: м. Львів, вул. Паркова, 9), надалі ТОВ «ДДЛ», у якій йому належить 100% статутного капіталу в сумі 1 000 000,00 грн. Згідно з висновком ПП «Оціночна компанія «Апекс» від 31.12.2024, ринкова вартість 100% корпоративних прав ТОВ «ДДЛ» становить 1 грн. Позивач, з урахуванням цього висновку та факту фінансування частки зі спільних коштів, визнає за відповідачкою право на компенсацію її вартості, що становить 0,50 грн.

У заяві про зміну предмета позову від 30.05.2025 позивач ОСОБА_5 просить визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, набуте під час шлюбу, а саме: земельну ділянку в Івано-Франківській обл. (0,7000 га); квартиру АДРЕСА_1 ; частки у статутному капіталі ТОВ «ДДУ» та ТОВ «ДДЛ»; кошти в сумі 9 269 459 грн, витрачені на придбання садового будинку, двох земельних ділянок і автомобіля Mercedes-Benz GLE 400 D-4 MATIC.Визнати за ним право власності на квартиру, корпоративні права в ТОВ «ДДЛ» та ТОВ «ДДУ». Визнати за відповідачкою ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку в Івано-Франківській обл. (0,7000 га). Стягнути з відповідачки на користь позивача грошову компенсацію 4 487 781,51 грн. Визнати спільним борговим зобов`язанням подружжя суму 10 410 390,66 грн, отриману за борговими зобов`язаннями ТОВ «ДДЛ», та стягнути з відповідачки половину 5 205 195,33 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що право власності на садовий будинок площею 65,3 кв.м, дві земельні ділянки (0,062 га та 0,0454 га) і транспортний засіб MERCEDES-BENZ GLE 400 D-4 MATIC було оформлено на доньку сторін ОСОБА_7 , однак фактично це майно набуте під час шлюбу за спільні кошти подружжя.

Нерухомість оформлено на доньку шляхом укладення договорів купівлі-продажу, а автомобіль придбано 25.04.2022 та митно оформлено 05.05.2022, також на її ім`я.

Таким чином, позивач вважає, що спільні кошти подружжя у сумі 9 269 459 грн, використані на придбання зазначеного майна є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу

Ухвалою суду від 19.12.2024 відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Розгляд справи проводиться за участі третіх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 11.03.2024 подала письмові пояснення у справі, де зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 є не обґрунтованими, заперечила щодо позбавлення її права власності, справу просила розглядати за її відсутності.

ОСОБА_8 подала письмові пояснення, просила відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , розгляд справи проводити у її відсутності.

Від ОСОБА_10 надійшли письмові пояснення у справі, у яких просила відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , розгляд справи проводити у її відсутності.

Представниця позивача, адвокат Хром`як У.В. у судовому засіданні частково заперечила проти зустрічного позову, просила відмовити у його задоволенні з мотивів необґрунтованості, водночас не заперечувала у частині визнання за ОСОБА_6 права на виплату частки в статутному капіталі ТОВ «ДДУ» у розмірі 100?000 грн. Первісний позов просила задовольнити повністю.

Представниця відповідачки за первісним позовом (позивачки за зустрічним) адвокатка Зіновкіна О.П. просила задовольнити зустрічний позов повністю, а у задоволенні первісного відмовити.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що з 30 січня 1999 року ОСОБА_5 перебував у шлюбі із ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , виданим 30 січня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому (актовий запис №81).

У спільному шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 народились донька ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), син ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та донька ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Усі є повнолітніми.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27.12.2024 у цивільній справі №461/9461/24 шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили.

Згідно із наданими суду документами за час перебування у шлюбі сторони набули наступне майно:

-земельна ділянка площею 0,7000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564, оціночна вартість об`єкта становить 3 094 400,00 грн;

-квартира АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 кв.м. (житлова площа: 26,1 кв.м,) оціночна вартість об`єкта становить 3 141 347,74 грн;

- корпоративні права:

?частка у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДЛ» (, адреса: 79011, Україна, Львівська обл., м. Львів, вул. Паркова, буд. 9), яке було засновано 06.12.2016 ОСОБА_5 , якому належить 100% частки. Статутний капітал ОСОБА_5 становить 1 000 000,00 грн. Інших учасників у ТОВ «ДДЛ» немає. Дані відомості відображені в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з висновком ПП «Оціночна компанія «Апекс» від 31.12.2024 року, ринкова вартість 100% корпоративних прав ТОВ «ДДЛ» становить 1 грн;

?частка у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДУ» (, адреса: 79011, Україна, Львівська обл., м. Львів, вул. Володимира Великого, будинок 67 А), яке було засновано 04.01.2017. Засновниками ТОВ «ДДУ» є ОСОБА_5 , якому належить 20% частки. Статутний капітал ОСОБА_5 , що становить 200 000,00 грн. Інші учасники у ТОВ «ДДУ» є ТОВ «DDL» (Польща), із часткою 800 000,00 грн. Дані відомості відображені в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

-спільні кошти подружжя у сумі 9 269 459 грн, використані на придбання:

¦садового будинку, загальною площею 65,3 кв.м, який розташований за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с.Соснівка, «Джерело» кооперативно садівниче товариство Львівського автотранспортного підприємства - 14606, будинок 37, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060. оціночна вартість об`єкта 4 019 899 грн;

¦земельної ділянки, площею: 0, 062 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :08:000:0171, оціночна вартість земельної ділянки 981 505 грн;

¦земельної ділянки, площею: 0,0454 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :02:001:0194, оціночна вартість земельної ділянки 718 715 грн;

¦транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 400 D-4MATIC, VIN-код: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Середньоринкова вартість колісного транспортного засобу становить 3 549 340 грн.

Як вбачається з виписки АТ ОТП БАНК від 21.05.2025, за період з 17.09.2020 по 07.12.2022 на користь ОСОБА_5 поступили грошові кошти в сумі 5 852 335,00 грн. Крім того, із заяви від 09 серпня 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Лозинською О.М., вбачається, що ним отримано кошти в сумі 3 000 000,00 грн від ОСОБА_10 в якості повернення позики відповідно до Договору позики від 18 грудня 2018 року.

23.11.2015 відповідно до договору дарування приміщення квартири ОСОБА_10 подарувала, а ОСОБА_5 прийняв у дар приміщення квартири АДРЕСА_2 , загальна площа приміщення квартири становить 75,3 кв.м. Це приміщення належало дарувальнику на підставі Договору купівлі-продажу приміщення квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюбинським А.В. 31.10.2024 року за реєстровим № 441 та Акту прийому-передачі від 31.10.2014, укладеного між АТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_10 .

Згідно з договором дарування житлового будинку від 09.08.2023, який зареєстрований в реєстрі за № 683 Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською О.М., ОСОБА_10 (Дарувальник) передала безоплатно у власність ОСОБА_5 (Обдарований) житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 699,3 кв.м, житлова площа 367,8 кв.м. До будинку відносяться складові частини: протизсувна споруда (нежитлова будівля) літ. А-2 площею 730,6 кв.м, гараж літ. «Б» площею 53,5 кв.м. Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 09.08.2023, індексний номер витягу 342190747. Відчужуваний житловий будинок належав ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 , виданого 11.10.2010. Відчужуваний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0571 га, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :07:003:0027, цільове призначення для житлового будинку.

За договором дарування земельної ділянки від 09.08.2023 ОСОБА_10 (Дарувальник) передала безоплатно у власність ОСОБА_5 (Обдарований) земельну ділянку площею 0,0571 га, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :07:003:0027, цільове призначення для житлового будинку. Відчужувана земельна ділянка належить дарувальнику на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 06.08.2013, виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції. Цей договір зареєстрований в реєстрі за № 684 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською О.М., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 09.08.2023, індексний номер витягу 342191814.

Згідно договору дарування від 28 квітня 2023 року ОСОБА_5 отримав у дар від ОСОБА_12 квартиру АДРЕСА_3 , яку 4 лютого 2025 року ОСОБА_5 згідно з договором дарування безоплатно передав у власність дочки ОСОБА_8 .

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

У даній справі сторони не заперечували, що спірна земельна ділянка площею 0,7000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564, та квартира АДРЕСА_1 , корпоративні права: частка у статутному капіталі ТОВ «ДДУ» () та частка у статутному капіталі ТОВ «ДДЛ» () набуті ними у шлюбі і презумпції спільності права власності не спростовували.

Судом встановлено, що за період з 17.09.2020 по 07.12.2022 на рахунок ОСОБА_5 поступили грошові кошти в сумі 5 852 335,00 грн, та в сумі 3 000 000,00 грн, які були використані ОСОБА_6 на придбання майна, яке перебуває у її користуванні і набуте не в інтересах сім`ї, поза волею ОСОБА_5 :

?садового будинку, загальною площею 65,3 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, оціночна вартість об`єкта 4 019 899 грн;

?земельної ділянки, площею: 0, 062 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :08:000:0171,оціночна вартість земельної ділянки 981 505 грн;

?земельної ділянки, площею: 0,0454 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :02:001:0194, оціночна вартість земельної ділянки 718 715 грн;

?транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 400 D-4MATIC, VIN-код: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Середньоринкова вартість колісного транспортного засобу становить 3 549 340 грн. Право власності на зазначене майно було зареєстроване за ОСОБА_7 , яка не мала відповідних доходів на його придбання.

У Постанові ВС від 04.09.2024 у справі № 754/9261/19 вказано: «Досить часто учасники цивільного обороту у спорах про поділ майна за допомогою договору позики чи розписки про отримання в позику грошових коштів, у яких вказано, що ці грошові кошти передаються на придбання певного конкретного майна, намагаються спростувати презумпцію спільності майна подружжя. Використання таким чином договору позики, очевидно, не враховує, що регулююча сила договору стосується його сторін, а тому не може кваліфікуватися як добросовісне та є неприпустимим».

Суд критично ставиться до посилань відповідачки на самостійне набуття коштів та позику коштів третьою особою, донькою ОСОБА_7 для придбання майна оскільки такі не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, факт передачі не підтверджений належними доказами, посилання суд розцінює голослівними та такими що не заслуговують на увагу, враховуючи особу ОСОБА_7 , її вік та матеріальний стан, що залежить від допомоги батьків.

Таким чином, до складу спільного майна подружжя включаються кошти в сумі 9 269 459 грн, використані ОСОБА_6 поза волею ОСОБА_5 на придбання:

?садового будинку, загальною площею 65,3 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, оціночна вартість об`єкта 4 019 899 грн;

?земельної ділянки, площею: 0, 062 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :08:000:0171, оціночна вартість земельної ділянки 981 505 грн;

?земельної ділянки, площею: 0,0454 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :02:001:0194, оціночна вартість земельної ділянки 718 715 грн;

?транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 400 D-4MATIC, VIN-код: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Середньоринкова вартість колісного транспортного засобу становить 3 549 340 грн.

Сам по собі факт того, що майно набуте подружжям у шлюбі зареєстровано на праві власності за одним із них, не спростовує поширення на таке майно правового режиму спільного майна подружжя, оскільки за змістом 60 СК України право спільної сумісної власності на майно виникає в обох з подружжя одночасно.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками та припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Конституційним Судом України у рішенні від 19 вересня 2012 року № 17-pп/2012 у справі № 1-8/2012 за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України, надалі - Рішення КСУ № 17-рп/2012, надано роз?яснення ч. 1 ст. 61 СК, згідно з яким статутний капітал та майно приватного підприємства є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Верховний Суд у п.п. 80 Постанови ВП ВС від 10.04.2024 у справі № 760/20948/16-ц) зазначає, що помилковим є висновок апеляційного суду про можливість задоволення вимоги про виплату частини вартості внесеного одним з подружжя вкладу у статутний капітал товариства. Позивачка може вимагати виплати вартості частки члена подружжя у статутному капіталі визначену на дату пред`явлення позовних вимог.

Частково подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 15 червня 2022 року у справі № 450/624/15-ц та від 8 травня 2019 року у справі № 683/886/16-ц.

У постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 925/1165/14 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства. За наявності спору щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами (стаття 76 ГПК України). До таких доказів належать, у тому числі висновки експертів (пункти 6.8, 6.9 постанови).

Поділ маи?на, що є об`єктом права спільноі? сумісноі? власності подружжя, здіи?снюється шляхом виділення и?ого в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК Украі?ни), або реалізується через виплату грошовоі? чи іншоі? матеріальноі? компенсаціі? вартості и?ого частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу Украі?ни).

Суть поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. Під час здійснення поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути насамперед ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, в зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням переліку об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення вартості (Постанова Верховного Суду від 5 червня 2025 року у справі № 752/9009/19).

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Отже, поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). У випадку множинності об`єктів нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18, від 09 червня 2021 року у справі № 537/5528/16.

Тобто, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя у спосіб без визначення грошової компенсації, або з визначенням такої у мінімальному розмірі.

Судом встановлено, що у власності сторін перебуває два об`єкти нерухомості: земельна ділянка площею 0,7000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564, та квартира АДРЕСА_1 .

Таким чином, склад та обсяг майна, яке є спільною сумісною власністю сторін підлягає реальному поділу шляхом передачі кожному з подружжя окремих об`єктів нерухомого майна.

Виходячи з викладеного, суд вважає доцільним проведення у даній справі реального поділу майна між подружжям у спосіб виділення кожному в натурі окремого об`єкту майна.

При цьому суд враховує, що частки дружини/чоловіка у спільному майні є рівними, вартість майна, його місцезнаходження, а також порядок користування майном, який склався між подружжям.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи і сторонами не заперечується, що квартирою АДРЕСА_1 , після припинення їх подружніх стосунків, користувався позивач ОСОБА_5 .

Земельна ділянка площею 0,7000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , кадастровий номер :01:001:0564 зареєстрована за ОСОБА_6 , яка вважає, що спірне майно підлягає поділу між сторонами в ідеальних долях.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (постанова Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц).

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65 Сімейного Кодексу України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки.

Оскільки кошти в сумі 9 269 459 грн, використані ОСОБА_6 на її розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї, такі кошти суд враховує при поділі та присуджує ОСОБА_5 грошову компенсацію в розмірі 4 634 729,5 грн.

Разом з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що позов про поділ майна подружжя може бути розглянутий судом у разі визначення сторонами вартості спірного майна.

Суд виходить із вартості спірного майна:-

Вартість земельної ділянки площею 0,7000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564 становить 3 094 400,00 грн;

Вартість квартири АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 кв.м (житлова площа: 26,1 кв.м) становить 3 141 347,74 грн;

Виходячи з викладеного, суд вважає доцільним проведення у даній справі реального поділу майна між подружжям у спосіб виділення кожному в натурі окремих видів (об`єктів) майна:

- визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 кв.м (житлова площа; 26,1 кв.м);

- визнати за ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 0,7000 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564.

Щодо поділу вартості корпоративних прав, судом враховано, що Конституційним Судом України у рішенні від 19 вересня 2012 року № 17-pп/2012 у справі № 1-8/2012 за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України, надалі - Рішення КСУ № 17-рп/2012, надано роз?яснення ч. 1 ст. 61 СК, згідно з яким статутний капітал та майно приватного підприємства є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Верховний Суд у п.п. 80 Постанови ВП ВС від 10.04.2024 у справі № 760/20948/16-ц) зазначає, що помилковим є висновок апеляційного суду про можливість задоволення вимоги про виплату частини вартості внесеного одним з подружжя вкладу у статутний капітал товариства. Позивачка може вимагати виплати вартості частки члена подружжя у статутному капіталі визначеної на дату пред`явлення позовних вимог.

Частково подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 15 червня 2022 року у справі № 450/624/15-ц та від 8 травня 2019 року у справі № 683/886/16-ц.

У постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 925/1165/14 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.

Сторонами не заперечується право спільної сумісної власності на корпоративні права, частку у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДУ» () та корпоративні права, частки у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДЛ» ().

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року по справі № 760/20948/16-ц (провадження № 14-70цс22) зазначено, що у разі внесення одним із подружжя як вкладу у статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю коштів, які є спільною сумісною власністю, вказане товариство стає їх власником. Натомість особа, яка внесла вклад у статутний капітал товариства набуває право на частку учасника цього товариства. Інший з подружжя, який був співвласником коштів, внесених у статутний капітал товариства з метою захисту свого права при поділі їх спільного сумісного майна набуває право вимагати виплати половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі. Суд виходить з презумпції про те, що вартість частки у статутному капіталі відповідає розміру внеску, якщо тільки сторона, яка стверджує про зміну цієї вартості на час розгляду справи, не доведе, що вартість частки змінилась (зросла або внаслідок звичайної діяльності товариства зменшилась)».

Відповідно до Висновку про вартість майна від 31.12.2024, виконаного ПП «Оціночна компанія «Апекс» на замовлення ТОВ «ДДЛ» щодо оцінки корпоративних прав ТОВ «ДДЛ», що становлять 100% статутного капіталу товариства, вартість об`єкта становить 1 грн (одна гривня).

Отже, позивачка має право на компенсацію половини вартості цієї частки, що становить 0,50 грн.

Судом встановлено, що співзасновником ТОВ «ДДУ» (, засноване 4 січня 2017 року за адресою: 79011, Україна, Львівська обл., м. Львів, вул. Володимира Великого, будинок 67А) є ОСОБА_5 , якому належить 20% статутного капіталу, що становить 200 000,00 грн. Іншим учасником є ТОВ «DDL» (Польща) з часткою 800 000,00 грн. Кошти, вкладені в створення ТОВ «ДДУ» як внесок до статутного капіталу в розмірі 200 000,00 грн, були спільними коштами подружжя, тому ОСОБА_6 має право на компенсацію половини вартості цієї частки в розмірі 100 000,00 грн.

Таким чином, в сукупності, виходячи із обсягу та вартості спільного майна, стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 підлягає грошова компенсація в розмірі 4 487 781,51 грн. за відхід від ідеальної частки.

Також суд відмовляє за безпідставністю та їх недоведеністю в задоволенні позовної вимоги в частині визнання грошових коштів в розмірі 10 410 390,66 грн 00 коп., отримані за борговими зобов`язаннями ТОВ «ДДУ» такими, що використані в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язанням подружжя, та підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 половину цієї суми - 5 205 195,33 грн., оскільки така не знайшла свого ствердження в судовому засіданні, не доведена жодними допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до статті 57 Сімейного кодексу України, майно, набуте одним із подружжя за час шлюбу на підставі договору дарування, є його особистою приватною власністю.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування приміщення квартири від 23.11.2015 року ОСОБА_10 , яка є матір`ю позивача, подарувала, а ОСОБА_5 прийняв у дар приміщення квартири АДРЕСА_2 , загальна площа квартири становить 75,3 кв.м. Це приміщення квартири належало ОСОБА_10 на підставі Договору купівлі-продажу приміщення квартири, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Коцюбинським А.В. 31.10.2014 року за реєстровим № 441, та Акту прийому-передачі від 31.10.2014, укладеного між АТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_10 .

Крім того, судом встановлено, що згідно з Договором дарування житлового будинку від 09.08.2023, який зареєстрований в реєстрі за № 683 Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською О.М., ОСОБА_10 (Дарувальник) передала безоплатно у власність ОСОБА_5 (Обдарований) житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 699,3 кв.м, житлова площа 367,8 кв.м. До будинку відносяться складові частини: протизсувна споруда (нежитлова будівля) літ. А-2 площею 730,6 кв.м, гараж літ. «Б» площею 53,5 кв.м. Дана обставина підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 09.08.2023, індексний номер витягу 342190747. Відчужуваний житловий будинок належав ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 , виданого 11.10.2010. Відчужуваний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0571 га, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :07:003:0027, цільове призначення для житлового будинку.

За договором дарування земельної ділянки від 09.08.2023 ОСОБА_10 (Дарувальник) передала безоплатно у власність ОСОБА_5 (Обдарований) земельну ділянку площею 0,0571 га, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :07:003:0027, цільове призначення для житлового будинку. Відчужувана земельна ділянка належить дарувальнику на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 06.08.2013, виданого Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції. Цей Договір зареєстрований в реєстрі за № 684 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською О.М., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 09.08.2023, індексний номер витягу 342191814.

Згідно з Договором дарування від 28 квітня 2023 року ОСОБА_5 отримав у дар від ОСОБА_12 квартиру АДРЕСА_3 , яку 4 лютого 2025 року ОСОБА_5 згідно з Договором дарування безоплатно передав у власність дочки ОСОБА_8 .

Доводи ОСОБА_6 про те, що наведене нерухоме майно придбане за спільні кошти подружжя є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами, а також спростовуються показаннями допитаної в якості свідка ОСОБА_10 , в судовому засіданні, про обсяг та обставини набуття, та відчуження майна її подружжя, які суд вважає обєктивними та доведеними іншими достовірними матеріалами справи, зокрема нотаріально посвідченими договорами, іншими документами.

З огляду на зазначені обставини, оскільки квартира АДРЕСА_2 , загальна площа квартири становить 75,3 кв.м, житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 699,3 кв.м, житлова площа 367,8 кв.м (зі складовими частинами: протизсувна споруда (нежитлова будівля) літ. А-2 площею 730,6 кв.м, гараж літ. «Б» площею 53,5 кв.м. ), земельна ділянка площею 0,0571 га, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :07:003:0027, квартира АДРЕСА_3 були набуті ОСОБА_5 на підставі договору дарування, відповідно це майно є його особистою власністю і поділу не підлягає, що є підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову у цій частині.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення як первісного, так і зустрічного позовів, що на думку суду буде належним забезпеченням прав та обовязків сторін, бувшого подружжя.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81,141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 190, 202-204, 207-209, 316-319, 321, 325, 328, 331, 334, 368-370, 372, 379, 380, 392, 655- 658 ЦК України, ст.ст. 57-61, 63, 65, 66, 68- 71 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майно, набуте під час шлюбу, а саме:

- земельну ділянку площею 0,7000 га. з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , кадастровий номер :01:001:0564;

- квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 кв.м. (житлова площа: 26,1 кв.м.);

- корпоративні права, частку у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДУ» ();

- корпоративні права, частку у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДУ» ().

Спільні кошти подружжя у сумі 9 269 459 грн, використані на придбання:

- садового будинку, загальною площею 65,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060;

- земельної ділянки, площею: 0, 062 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :08:000:0171;

- земельної ділянки, площею; 0,0454 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: 462З688200:02:001:0194;

- транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель GLE 400 D-4MATIC, VIN-код: НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Визнати за ОСОБА_5 :

- право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 кв.м (житлова площа; 26,1 кв.м);

- право власності на корпоративні права, частку у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДУ» ().

Визнати за відповідачкою ОСОБА_6 :

- право власності на земельну ділянку площею 0,7000 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію в розмірі 4 487 781,51 грн.

В задоволенні позовної вимоги в частині визнання грошових коштів в розмірі 10 410 390,66 грн. 00 коп., отримані за борговими зобов`язаннями ТОВ «ДДУ» такими, що використані в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язанням подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 половину цієї суми - 5 205 195,33 грн. відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 право виплати вартості частки в статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДУ» () в розмірі 100000,00 грн.

Повний текст рішення проголошено 11.08.2025 року о 15 год. 25 хв.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення

Суддя О.Р. Юрків.