ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 613/201/24
Номер провадження 22-ц/818/1785/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Грошевої О.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2024 року в складі судді Уварової Ю.В. по справі № 613/201/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернуалсь до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час.

Позов мотивовано тим, що з лютого 2022 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з нею перебуває на її повному утриманні.

Відповідач має можливість матеріально забезпечувати сина, оскільки він фізично здоровий, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та отримує офіційний дохід.

11 квітня 2023 року вона звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, проте внаслідок особистого звернення відповідача вона подала заяву про залишення позову без розгляду.

Добровільно ОСОБА_2 допомогу не надав, у зв`язку з чим 25 жовтня 2023 року Богодухівським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача, однак аліментів не отримала у зв`язку із ухиленням останнього від їх сплати, у зв`язку з чим просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий час, а саме з 01 квітня 2023 року по 18 вересня 2023 року в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

21 травня 2024 року ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що позивачкою не надано доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів та неможливості їх отримання у період з 01 квітня 2023 року по 18 вересня 2023 року.

Він не ухилявся від сплати аліментів, а навпаки здійснював переказ коштів на рахунок позивачки навіть у більшому розмірі, ніж той, який необхідний для дитини відповідного віку згідно з чинним законодавством.

Крім того, відповідач зазначив, що він на даний час проходить військову службу, у зв`язку з чим позивач постійно ініціює судові процеси з метою стягнення на свою користь грошових коштів.

Після подання позовної заяви та після зупинення провадження по справі за його заявою, позивачка дізналася про можливість звернення до суду за спрощеною процедурою, а саме в порядку наказного провадження, у зв`язку з чим нею була подана заява про залишення позовної заяви без розгляду.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, з урахуванням положень статті 191 СК України, суд виходив із того, що позивачкою не надано доказів того, що у період з 01 квітня 2023 року по 18 вересня 2023 року нею вживались заходи щодо одержання з відповідача аліментів на утримання спільної дитини, а відповідач вчиняв дії щодо ухилення від сплати таких аліментів.

На вказане судове рішення засобами поштового зв`язку 06 січня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пономаренко Павло Олександрович, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нею було подано позов про стягнення аліментів, проте з метою ухилення від сплати аліментів відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження, що зумовило подання нею судового наказу.

Надані ОСОБА_2 квитанції не підтверджують та не є належними доказами того, що в період, за який позивач просить стягнути аліменти, він їх сплачував у добровільному порядку, за виключенням 03 травня 2023 року на суму 2000,00 грн та від 28 серпня 2023 року на суму 3000,00 грн, що є меншим від грошового забезпечення відповідача.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

11 квітня 2023 року ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який 13 квітня 2023 року прийнято до розгляду (а.с. 15,16)

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року зупинено провадження за вказаним позовом до припинення перебування ОСОБА_2 у військкому формуванні, що переведене на воєнний стан (а.с.17-18).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року у справі № 644/1937/23 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини залишено без розгляду (а.с.20).

Судовим наказом Богодухівського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів , але не більше десяти прожитових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 14 вересня 2023 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Положеннями частини 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Встановивши, що ОСОБА_1 не надала належних і допустимих доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а останній ухилявся від їх сплати, суд першої інстанції суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимог.

Доводи позивачки про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, а саме затягування вирішення спору про стягнення аліментів у зв`язку зупинення провадження у праві за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів з підстав перебування у військовому формуванні, що переведене на воєнний стан є необґрунтованими. Сам факт звернення до суду в порядку позовного провадження та вчинення певних процесуальних дій в цій справи не є безумовною підставою вважати, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дитини.

Також, сторонами не спростовано факт перерахування коштів відповідачем позивачці, що виключає можливість застосування частини 2 статті 191 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Грошева