Номер провадження: 22-ц/813/3971/25
Справа № 521/6920/24
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк»

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2024 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

24 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до суду з вказаним вище позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 23 жовтня 2019 року у розмірі 116662,74 грн станом на 11 лютого 2024 року у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 116662,74 грн; заборгованість за пенею та порушення грошового зобов`язання 0 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що 23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 23 жовтня 2019.

Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання анкети-заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається банком. Своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент її підписання ознайомився з текстом умов і правил, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю розумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 35000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що відображено у розрахунку заборгованості.

Станом на 28 грудня 2022 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 розділу II Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

Банк 28 грудня 2022 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач на контакт не вийшов та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 26 січня 2023 року став у формі «на вимогу».

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2024 року вказаний вище позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 23 жовтня 2019 року у розмірі 35000 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ «Універсалбанк» просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2024 року в частині незадоволених позовних вимог

та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

За доводами апеляційної скарги ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не дослідив обставини стосовно механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), а тому у останнього виникла заборгованість.

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

Будучи повідомленим про розгляд цієї справи, відповідач не надав суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи, про невірність наданого банком розрахунку, відтак, відсутні законні підстави для того, що піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу, враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем у сукупності доказами.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельниченко В.В., подала відзив у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги банку. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2024 року змінити, стягнувши з неї на користь банку залишок заборгованості за кредитним договором у розмірі 5260,50 грн. В іншій частині рішення залишити без змін. Посилається на те, що банком не надано до суду доказів, які б підтверджували, що на час укладення кредитного договору, сторони досягнули усіх його істотних умов, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, тарифи за кредитною карткою «Чорна картка monobank» не містять підпису позичальника. Анкета-заява підписана відповідачкою 23 жовтня 2019 року, водночас до позову додано копію умов та правил в редакції від 24 листопада 2021 року, яка набрала чинності з 27 листопада 2021 року. Крім того, у період з 23 серпня 2024 року по 09 грудня 2024 року відповідачка сплатила на користь банку грошові кошти у сумі 29739,50 грн та ця сума коштів не була врахована судом під час вирішення справи.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вище вимогам, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 жовтня 2019 року ОСОБА_2 власноруч (у паперовому вигляді) підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, згідно якої вона просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п. 2 Анкети-заяви).

Підписанням цього договору ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, які їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього ОСОБА_1 погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а також про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту, банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (пункт 3 Анкети-заяви).

Відповідач просила вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 003C68A4831A579680400FCEBF247D91900D69BCAA32CA77EDB31A4855D5C40536B, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дії згідно з договором (пункт 6 Анкети-заяви).

ОСОБА_1 підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (пункт 9 Анкети-заяви).

Підписуючи анкету-заяву відповідачка надала право та доручила ПАТ "Універсал Банк" здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у ПАТ "Універсал Банк", без додаткових розпоряджень для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед ПАТ "Універсал Банк", що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком (пункт 10 Анкети-заяви).

Усе листування щодо цього договору відповідач просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору (пункт 11 Анкети-заяви) (а.с. 14).

Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що відповідач підписав власноруч у паперовому вигляді або ж за допомогою накладення електронного (цифрового) підпису документи, надані банком в обґрунтування заявлених позовних вимог, а саме: витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсалбанк» при надання банківських послуг щодо продуктів monobank/Universalbank; витяг з тарифів за карткою monobank; паспорт споживчого кредиту (а.с. 15-32).

З довідки про наявність рахунку від 05 вересня 2024 року убачається, що

ОСОБА_1 відкрито рахунок та видано картку № НОМЕР_3 , строком дії до 02/28 (а.с. 110).

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, ОСОБА_1 було встановлено наступні ліміти: 08 лютого 2020 року 4000 грн, 27 лютого 2020 року 8000 грн, 17 червня 2020 року 35000 грн (а.с. 111).

Як убачається з руху коштів по картці, відкритої ОСОБА_1 у період з 23 жовтня 2019 року по 11 лютого 2024 року кредитний ліміт становив 35000 грн, заборгованість (станом на 11 лютого 2024 року): 116662,74 грн, баланс на початок періоду: 0 грн, баланс на кінець періоду: - 81662,74 грн. ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, здійснюючи різні фінансові операції, користуючись кредитними коштами, так і здійснювала платежі у рахунок погашення заборгованості. Крім цього, починаючи з 01 квітня 2020 року по 01 жовтня 2022 року банком списувалися відсотки за користування кредитом (а.с. 100-109).

З наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 23 жовтня 2019 року убачається, що станом на 11 лютого 2024 року кредитна заборгованість складає 116662,74 грн з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 116662,74 грн заборгованість за пенею та залишок заборгованості за відсотками 0 грн (а.с.8-10).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ «Універсалбанк» суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять доказів підтвердження того, що саме ці Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, тарифи з користування чорною карткою monobank і паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо процентів та відповідальність за прострочення грошового зобов`язання саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Анкету-заяву підписано відповідачкою 23 жовтня 2019 року, в той час як до позову додано умови та правила в редакції від 24 листопада 2021, яка набирає чинності з 27 листопада 2021 року. Суд вважав, що позивачем не доведено факт погодження всіх істотних умов договору із відповідачем, та обґрунтованості розрахунку заборгованості. Водночас вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема, статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`являв. Визначивши предмет позову як стягнення заборгованості у розмірі 116 662,74 грн, банк фактично включив до цієї суми і проценти, сума «тіла кредиту» неодноразово збільшувалась банком на суми, які відповідачка не була зобов`язана сплачувати (відсотки), що призвело до безпідставного збільшення залишку простроченої заборгованості за тілом кредиту, та дійшов висновку, що загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь банку становить 35000 грн.

З такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормами ч. 1,2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, так і на стадії апеляційного перегляду, відповідачка не заперечує тих обставин, що 23 жовтня 2019 року вона підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, а також, що інформація надана банком про видану йому кредитну картки є достовірною.

Колегія суддів звертає увагу, що у цій справі позивачем доведено належними і допустимими доказами обставини щодо укладення між банком та відповідачкою кредитного договору, надання позичальниці кредитних коштів, тобто виконання належним чином своїх обов`язків, та прострочення останнім виконання взятих на себе зобов`язань, що відповідачкою не спростовано.

Встановивши факт існування між сторонами кредитних зобов`язань, колегія суддів зазначає, що заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду не має сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на встановлені судом у справі обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за фактично використаними, однак не повернутими позичальницею кредитними коштами у межах встановленого кредитного ліміті у розмірі 35000 грн, саме з підстав, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги щодо стягнення з відповідачки нарахованих банком процентів за користування кредитом, позивач послався на витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсалбанк» про надання банківських послуг щодо продуктів monobank/Universalbank в редакції, затвердженій протоколом правління банку №46 від 24 листопада 2021 року, яка набрала чинності 27 листопада 2021 року та витяг з тарифів за карткою monobank; паспорт споживчого кредиту.

Проте, матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували, що вказані вище документи були підписані позичальницею власноруч у паперовому вигляді або ж у електронному вигляді за допомогою накладення електронного (цифрового) підпису, ці обставини усупереч ст. 12,81 ЦПК України, банком не доведено.

Вказані вище обставини були підставно взяті судом до уваги та враховані під час вирішення справи.

Доказів на підтвердження того, що позичальниця підписала умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк», у редакції чинній на момент підписання позичальницею анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (23 жовтня 2019 року), матеріали справи також не містять.

З наданої банком виписки по рахунку, яка є первинним бухгалтерським документом та підлягає врахуванню, убачається, що впродовж 01 квітня 2020 року - 01 жовтня 2022 року, банком списувалися відсотки за користування кредитом, розмір яких не погоджено сторонами.

З огляду на те, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено тих обставин, що на час укладення кредитного договору, сторонами було досягнуто домовленості про конкретну відсоткову ставку, яка підлягає сплаті позичальником за користування кредитними коштами, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь банку заборгованості загальною сумою у розмір 35000 року, яка відповідає обсягу погодженого кредитного ліміту.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення скаржником норм права, та незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, також фактично зводяться до переоцінки доказів наданої судом першої інстанції без посилання на обставини, які не були враховані під час вирішення цієї справи.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає вірними та обґрунтованими зазначені вище висновки суду з якими не погоджується скаржник.

Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржником не надано.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду, з мотивів наведених у апеляційній скарзі.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 367 ЦПК України).

Колегія суддів зауважує, що відповідачка з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду не зверталася, тому наведені нею аргументи щодо підстав для зміни оскаржуваного рішення суду, зважаючи на положення ч.1 ст. 367 ЦПК України, не входять до предмета апеляційного перегляду справи, зважаючи на межі апеляційного розгляду, тому підстави для зміни рішення суду також відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 20 червня 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький