Провадження №2-ві/752/21/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивачів ОСОБА_1 про відвід судді Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкової Жанни Іванівни у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, нарахованих на суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 до суду надійшла заява представника позивачів ОСОБА_1 про відвід судді Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкової Жанни Іванівни у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, нарахованих на суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати.

Відвід вмотивований тим, що ухвалою суду від 07.07.2025 позовну заяву було хибно залишено без руху.

Позиція суду, на його власну думку, є надмірним формалізмом.

Недоцільною є критика суду про те, що позивачі не скористалася правом на безоплатну правничу допомогу та уклали договір з адвокатом, який за свою роботу бере гроші, адже жодних документів про узгодження оплати його роботи на цьому етапі суду не надавалось.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд також хибно вказує про наявність недоліків позовної заяви через не зазначення номерів засобів зв`язку та адрес електронної пошти, відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, оскільки дана вимоги є абсолютно безпідставною.

Також, є неприйнятним залишення позову без руху через відсутність зазначених номерів засобів зв`язку та адрес електронної пошти позивачів, оскільки процесуальним законодавством передбачається можлива відсутність або невідомість засобів зв`язку у сторін або відомостей про них, що не може бути перешкодою для звернення до суду.

Таким чином, на переконання його та позивачів суддя Кордюкова Ж.І. вже має сформоване упереджене ставлення до позивачів, і це підриває довіру позивачів до суду, створюючи небезпідставне очікування, що не буде об`єктивно розглянута ця справа.

Наведені вище обставини, викликають обґрунтований сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Кордюкової Ж.І.

Просив задовольнити заяву про відвід судді Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкової Ж.І. від участі у розгляді справи №752/15449/25 та перерозподілити справу №752/15449/25 новому складу Голосіївського районного суду міста Києва для повторного розгляду питань по відповідності позовної заяви за формою і змістом вимогам ЦПК України та клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Дослідивши заяву, суд встановив наступне.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовної заяви, позовну заяву залишено без руху та надано позивач час для усунення недоліків.

17.07.2025 представник позивачів Кузнецов І.С. звернувся до суду з заявою про відвід головуючого судді у справі №752/15449/25.

18.07.2025 ця заява була передана для розгляду складу суду, що розглядає справу.

Згідно наказу №235-В від 10.07.2025 суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І. перебувала у щорічній відпустці з 21.07.2025 по 08.08.2025.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частинами 1-3, 11 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 1 ст.36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Аналізуючи доводи представника позивачів, суд відзначає, що заява про відвід не містить визначених процесуальним законом підстав для відводу головуючого судді у цій справі.

Жодних доказів будь-якої упередженості суду по відношенню до будь-кого з учасників справи, а також незацікавленості судді у вирішені даної справи до суду представником позивачів не надано.

Суд зауважує, що незгода учасника справи з процесуальними рішеннями чи діями судді не може бути підставою для відводу судді.

Викладене дає підстави зробити висновок про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу головуючого судді у цій справі, оскільки заявлена заява про відвід не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі судді у розгляді цієї цивільної справи, відповідно до статей 36, 37 ЦПК України.

При цьому слід зазначити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд.

За таких обставин приходжу до висновку про необґрунтованість заяви представника позивачів про відвід судді, що має наслідком відмову у його задоволенні.

Враховуючи приписи ч.3 ст. 40 ЦПК України слід передати заяву про відвід головуючому судді на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати необґрунтованим відвід судді Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкової Жанни Іванівни, заявлений представником позивачів Кузнецовим І.С.

Передати заяву для вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена 11.08.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова