УХВАЛА

14 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 185/12031/23

провадження № 61-10007ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2025 року в справі за позовомкомунального підприємства«Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

встановив:

У вересні 2023 року комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міськоїради (далі - КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міськоїради) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2001 року по01 вересня 2023 року в сумі 103 128, 79 грн, інфляційні втрати в сумі 10 862, 02 грн, 3 % річних у сумі 2 086, 60 грн, пеню у сумі 289, 43 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2012 року по серпень 2023 року включно у сумі 85 586, 21 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради судові витрати на сплату судового збору в сумі 1 342, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради судові витрати на сплату судового збору в сумі 1 342, 00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2025 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року змінено в частині задоволених позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2012 року по серпень 2023 року включно у сумі 85 586, 21 грн, по 42 793, 11 грн з кожного відповідача.

В іншій частині рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року залишено без змін.

Стягнуто з КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за апеляційний розгляд справи у сумі 3 220, 80 грн.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року стягнутоз КП «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу всумі 3 000, 00 грн.

01 серпня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Макаренко О. А. через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу напостанову Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2025 року у вказаній справі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 116 366,84 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

Представник заявника вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Проте у скарзі не наведено переконливих доводів стосовно того, в чому полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміннята застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб'єктів правовідносин.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких суд міг би визнати оскаржуване судове рішення таким, що підлягає касаційному оскарженню, у касаційній скарзі не зазначено та не обґрунтовано.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягають окремому розгляду клопотання представника заявника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2025 року та про звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2025 року в справі за позовом комунального підприємства«Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міськоїради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко