Провадження № 2-др/522/125/25
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Заліпаєва Юрія Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 30 травня 2025 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму грошових коштів у розмірі 27798,00 (двадцять сім тисяч сімсот дев`яносто вісім) доларів США.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 9326,30 (дев`ять тисяч триста двадцять шість грн 30 коп.) гривень.

04.06.2025 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Заліпаєва Ю.В. надійшла сформована в системі «Електронний суд» 03.06.2025 заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить: ухвалити додаткове судове рішення у справі №522/17704/23 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 77610,00 грн витрат на професійну (правничу) допомогу адвокатів.

Заява обґрунтована тим, що судом не вирішено питання про інші судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, що є підставою для ухвалення додаткового рішення відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України. Зазначив, що з метою захисту прав та інтересів у цій справі позивачем були залучені адвокати: Заліпаєв Ю.В. та Пузирний О.О. Адвокатами було здійснено: надання консультацій, аналіз документів, підготовку проєктів процесуальних документів: заява про зміну підстав позову, заява про збільшення позовних вимог, відповідь на відзив, клопотання про долучення документів до матеріалів справи; безпосереднє представництво інтересів позивача в судових засіданнях, що відбулися 11.09.2024, 16.10.2024, 20.11.2024, 28.01.2025, 12.03.2025, 15.04.2025, 22.05.2025 та 30.05.2025. На підтвердження повноважень адвоката Пузирного О.О. до суду надана довіреність від 25.07.2024, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 07.06.2019, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 25.07.2024. Також, між позивачем і адвокатом Заліпаєвим Ю.В. укладено Договір №12 від 25.07.2024, та 03.06.2025 Додаткову угоду до нього, згідно з якою: за надання комплексної правничої допомоги сплачено гонорар у розмірі 1000 доларів США (еквівалент 41 610 грн за курсом НБУ на день укладення угоди); участь адвокатів у 8 судових засіданнях оплачена в розмірі 2000 грн за кожне, що становить 16000 грн. Окремо, позивачем були понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн попередньому адвокату. Разом витрати на правничу допомогу складають 77610 грн. У судовому засіданні 22.05.2025 під час судових дебатів представником позивача, адвокатом Заліпаєвим Ю.В. було заявлено відповідне клопотання про надання додаткових доказів понесених витрат в порядку абз 2 ч.8 ст.141 ЦПК України.

Ухвалою суду від 12 червня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Заліпаєва Ю.В. про ухвалення додаткового рішення та призначено судове засідання у справі.

У судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява в якій просить судове засідання проводити без його участі, заяву підтримав у повному обсязі.

Зазначені обставини, відповідно до ч. 1 ст. 223, ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджають розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу за відсутності учасників справи та їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 19 серпня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У судовому засіданні 22.05.2025 під час судових дебатів представником позивача, адвокатом Заліпаєвим Ю.В. було заявлено відповідне клопотання про надання додаткових доказів понесених витрат в порядку абз 2 ч.8 ст.141 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається зі змісту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2025 року, судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, а тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні.

Так п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано:

- Копію довіреності від 25.07.2024, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернишевою Н.Г. та зареєстрована в реєстрі за № 2531, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_3 бути його представником в тому чисті в усіх судових органах;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ЧН № 000741 від 07.06.2019 на ім`я Пузирного О.О.;

- копію витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 25.07.2024;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ОД № 004978 від 19.04.2003 на ім`я Заліпаєва Ю.В.;

- Ордер Серія ВН № 1436326 від 20.11.2024 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Заліпаєвим Ю.В. на підставі Договору про надання правничої допомоги №12 від 25.07.2024.

- копію договору про надання правничої допомоги №12 від 25.07.2024, що укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Заліпаєвим Ю.В.

Відповідно до п. 3.3. Договору Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється Додатковою угодою до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

- копію Додаткової угоди № 1 від 03.06.2025 до договору про надання правничої допомоги №12 від 25.07.2024.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди в межах правничої допомоги передбаченої п. 3.1 Договору Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар у розмірі 1000 доларів США, що включає надання усних та письмових консультацій, направлення адвокатських запитів; збір необхідної інформації; аналіз наданих матеріалів; підготовку проєктів процесуальних та інших документів; супровід і представництво інтересів Клієнта у Приморському районному суді м.Одеси у справі № 522/17704/23.

Оплата здійснюється у доларах США або у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату платежу (п. 1.2. Додаткової угоди)

Додатково до гонорару, передбаченому п. 1.1 цієї Угоди, за участю адвоката в кожному судовому засіданні Клієнт сплачує 2000 гривень за одне засідання (п.2.2 Додаткової угоди).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.3, 4, 5 ст.141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої увалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Всупереч вимог статті 137 ЦПК України, стороною позивача не долучено до заяви детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Пузирним О.О. та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що позбавляє суд можливості встановити обґрунтованість стягнення правничої допомоги в цій частині та перевірити співмірність заявленого розміру правничої допомоги з виконаною роботою.

Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатами роботи з врахуванням складності справи та критерій розумності її розміру, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 77610,00 гривень є завищеними, а тому суд дійшов висновку про зменшення розміру зазначених витрат.

Таким чином, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 15, 141, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Заліпаєва Юрія Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Юлія КОВТУН