ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6273/25 Справа № 194/1215/24 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ілющенко Анни Анатоліївни на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року у складі судді Корягіної В.О. по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки (а.с. 1-3), в обґрунтування якої посилається на те, що ОСОБА_1 проживає зі своєю бабусею ОСОБА_2 , яка перебуває під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом F07/84: прогресуючий судинний лейкоенцефалопатичний атеросклеротичний та гіпертонічний ґенез, з вираженими когнітивними розладами, розсіяно неврологічною симптоматикою.

Син ОСОБА_2 ОСОБА_3 мешкає разом з дружиною за кордоном в республіці Польща.

На підставі викладеного, заявник просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановити опіку та опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити її онука ОСОБА_1 .

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року заяву представника заявника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки задоволено частково.

Визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Шахти м. Красний Луч Луганської області, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Шахти м. Красний Луч Луганської області, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволені заяви представника заявника Ілющенко А.А. в інтересах ОСОБА_1 про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Шахти м. Красний Луч Луганської області, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Ілющенко А.А. посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 та ухвалення нового про задоволення заяви в цій частині (а.с. 112-114).

Заінтересована особа не скористалась своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині без змін враховуючи наступне.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду оскаржується лише в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , а тому рішення суду в іншій частині колегією суддів не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що подання органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном без доведення визначених чинним законодавством умов не може бути підставою для його призначення опікуном у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Відповідно до довідки КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради» від 20 червня 2024 року, ОСОБА_2 з 30 травня 2024 року перебуває під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом F07/84.

Згідно виписки із медичної картки, ОСОБА_2 знаходися на лікуванні у соматичному відділенні з діагнозом: прогресуючий судинний лейкоенцефалопатичний атеросклеротичний та гіпертонічний ґенез, з вираженими когнітивними розладами, розсіяно неврологічною симптоматикою.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 20 червня 2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №23-ц від 21 січня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції. За своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року надано висновок про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки остання має двох повнолітніх дітей, які мешкають за кордоном, а ОСОБА_1 мешкає з нею та допомагає їй. На даний час останній проходить службу в ЗСУ.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року надано подання до Тернівського міського суду Дніпропетровської області про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку визнання її недієздатною в судовому порядку.

Оскаржуваним рішенням визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Шахти м. Красний Луч Луганської області, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин першої, другої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі №751/9572/19 (провадження №61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі №341/1526/23 (провадження №61-6358св24), від 04 грудня 2024 року у справі №634/1126/23 (провадження №61-9837св24), від 21 травня 2025 року у справі №686/12820/24 (провадження №61-17541св24).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88 (далі Правила).

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 11 квітня 2025 року надано висновок про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено про те, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради вважає, що призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде за доцільне та відповідатиме інтересам зазначеної громадянки (а.с. 97-98).

Даний висновок обґрунтований тим, що за висновком судово-психіатричного експерта №23-ц від 21 січня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції. За своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 31.03.2025 року встановлено, що умови проживання гр. ОСОБА_2 відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає одна, періодично за нею дбає бабуся ОСОБА_1 по лінії матері ОСОБА_5 , 1957 р.н., але в силу свого віку та стану здоров`я не може здійснювати повноцінний догляд. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має двох дорослих синів, які проживають за кордоном. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак на даний час служить в ЗСУ, в/ч НОМЕР_1 . Під час своїх відпусток продовжує допомагати бабусі вирішувати питання з продуктами, банківськими операціями, купує ліки та супроводжує до лікаря.

Суд першої інстанції правильно виходили із того, що такий висновок органу опіки і піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради від 11 квітня 2025 року №1029/0/2-25 не обґрунтовано необхідність призначення саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час проходить службу в ЗСУ, опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням того, що остання має двох синів, першого ступеня споріднення.

Відповідно до пункту 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

При цьому, висновок органу опіки та піклування щодо призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення п. 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88 взагалі не мотивовано в частині урахування особистих стосунків між заявником та підопічним.

У висновку органу опіки та піклування є посилання на акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 31.03.2025 року, однак в матеріалах справи відсутній такий акт, що позбавляє суд здійснити його оцінку.

Згідно висновку, двоє синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають за кордоном, однак суду не надано доказів, що останні саме перебувають за кордоном та не можуть забрати її до себе.

Надані заявником докази на підтвердження перебування за кордоном сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не є беззаперечними доказами щодо перебування останнього за кордоном на момент звернення заявника із даною заявою, на момент ухвалення оскарженого рішення та перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Крім того, будь-які докази щодо перебування іншого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордоном в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, орган опіки та піклування належним чином не обґрунтовує, не можливість визначення опіки за бабусею ОСОБА_5 , яка на теперішний час опікується нею. У висновку зазначено про те, що ОСОБА_5 , 1957 р.н., в силу свого віку та стану здоров`я не може здійснювати повноцінний догляд. При цьому, органом опіки та піклування не конкретизовано, який саме стан здоров`я у останньої, який унеможливлює здійснювати нею догляд підопічної та на підставі чого це встановлено.

Також, орган опіки не надає доказів, яким чином онук ОСОБА_1 , який проходить службу в ЗСУ, допомагає останній та яким чином останній буде здійснювати обов`язок піклування перебуваючи на службі ЗСУ.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей щодо безальтернативної можливості саме ОСОБА_1 бути опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтування відповідності призначення заявника опікуном інтересам недієздатної, а також відомостей щодо особистих приязних взаємин між можливим опікуном і підопічною, що забезпечить нормальне життєзабезпечення останньої.

Дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції правильно застосувавши частину четверту статті 63 ЦК України, яка приписує ураховувати можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника, частину першу статті 67 ЦК України, яка зобов`язує опікуна дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись насамперед інтересами недієздатної ОСОБА_2 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно зі статтею 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку або піклування над нею здійснює відповідний орган опіки та піклування.

У постанові від 28 травня 2025 року у справі №641/7190/23 (провадження №61-16711 св24) Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність цього, уникаючи можливих зловживань, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а в умовах воєнного стану орган опіки має належним чином з`ясувати питання доцільності призначення саме його опікуном, враховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин, зокрема здатності виконання функцій опікуна недієздатної особи іншими особами, які у цій справі встановлені.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради від 11.04.ю2025 року, зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Доводи скарги про те, що судом визнаючи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною не призначено жодного опікуна колегія суддів вважає безпідставними оскільки судом до призначення опікуна недієздатній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому права останньої не порушені.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви в оскарженій частині, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої вимоги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ілющенко Анни Анатоліївни - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 06 серпня 2025 року.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна