Провадження №2/522/6973/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Смоковій А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.06.1987 р. сторони зареєстрували шлюб. Спільні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вже повнолітні. Подальше спільне проживання з відповідачем суперечить інтересам сторін, підстав для досягнення примирення між подружжям немає. Спір про поділ майна відсутній. У зв`язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2025 р. відкрито провадження у справі.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином.

14.08.2025 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

14.08.2025 р. від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовну вимогу позивача підтримує.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.06.1987 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Севастопольським відділом РАЦС м. Москви, складено відповідний актовий запис №917, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.06.1987 р.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідач згодний з позовними вимогами про розірвання шлюбу, про що є відповідна заява.

Таким чином, примирення між позивачем та відповідачкою неможливе, спору про поділ майна між сторонами на час розгляду даної справи не існує.

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1,4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст. ст. 24, 105, 105, 110-112 СК України, ст. ст. 76-80, 81, ч. 2 ст.247, 258, 263-265, 268, 273, 275, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 13.06.1987 р. між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Севастопольським відділом РАЦС м. Москви, актовий запис №917 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.06.1987 р. видане Севастопольським відділом ЗАГС м. Москви).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Донцов Д.Ю.