Справа № 509/1042/25
УХВАЛА

11 серпня 2025 року. суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши в приміщенні суду заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Спічака В.О. від участі у розгляді цивільної справи № 509/1042/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області, про визнання права власності на будівельні матеріали та права забудовника на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Спічака В.О. від участі у розгляді цивільної справи № 509/1042/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області, про визнання права власності на будівельні матеріали та права забудовника на нерухоме майно.

Ухвалою судді Спічака В.О. визнано таку заяву представника необгрунтованою, а заяву зпро відвід судді Спічака В.О. передано до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку встановленому ч. 1?ст. 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану заяву 07.08.2025 року передано на розгляд судді Панасенку Є.М.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Зваживши доводи заяви, перевіривши обґрунтованість наведених у ній даних, суддя приходить до наступного висновку.

Так, представник позивача обгрунтовує свою заяву про відвід судді тим, що судом проведено розгляд її клопотання про забезпечення доказів без наявності у суду підтверджень належного сповіщення усіх учасників справи, а також не звернув увагу на наявність клопотання представника позивача про відкладення розгляду її заяви, Крім того, відмовляючи в клопотанні про забезпечення доказів, суд також не звернув увагу на наявність доказів, долучених до позовної заяви.

Виходячи з положень частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Разом з тим, стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

З поданої заяви про відвід вбачається, що вказана заява не містить жодної обґрунтованої підстави упередженості судді Спічака В.О.

Відповідно до ч.4 ст. 39 ЦПК України заявник звільняється від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу при встановленні обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, статті 37 ЦПК України.

Однак, представник позивача, посилається на існування обставин, які передбачені п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, хоча прямо не вказує дану норму. Представник посилається на порушення її прав, як представника сторони, та прав самого позивача, не погоджуючись при цьому з результатом розгляду поданої нею заяви про забезпечення доказів, та порядку направлення судової повістки про час та місце проведення судового засідання по справі.

Перевіривши наведені заявником підстави для відводу головуючого судді у справі, суддя приходить до висновку, що твердження представника позивача, зазначені у заяві, є необґрунтованими. Доводи заяви зводяться до незгоди сторони позивача з процесуальним рішенням по справі, порушенням порядку направлення судових повісток, проте відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України дані обставини не можуть бути підставою для відводу судді.

З огляду на викладене вище та враховуючи викладені підстави для відводу, суддя приходить до висновку, що заява представника позивача про відвід судді Овідіопольського районного суду Одеської області Спічака В.О. є необґрунтованою, не свідчить про упередженість чи необ`єктивність судді, та не містить інших визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Спічака В.О. від участі у розгляді цивільної справи № 509/1042/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області, про визнання права власності на будівельні матеріали та права забудовника на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. М. Панасенко