Справа № 642/4803/25
Провадження № 2-з/642/16/25
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності, в якій позивач просить суд збільшити частку ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 за рахунок поліпшення ним спільного майна, добудови житлової прибудови літ. «А1-1», сараю літ. «М», льоху літ. «О» та визнати право власності на наступні частки у житловому будинку: літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», «а1», «а9» (без врахування прибудов літ. «а7», «а8»), загальною площею 154,1 м. кв. з ганками «а14», «а10», «а11», «а15», з господарськими будівлями та спорудами: а саме: сараями літ. «Б», літ. «В», літ. «М», літ. «И», вбиральні літ. «Г», льохами літ. «Ж», літ. «Л», літ. «О», літ. «К», гаражем літ. «Н», огорожами № 4, 7, 8, 9 ,10, замощенням І в АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_1 право власності на здійсненні ним прибудови (добудови) до житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , а саме: прибудови літ. «а7» площею 5,1 м.кв., літ.«а8» площею 7 кв. до житлового будинку літ. «А-1» в АДРЕСА_1 ; виділити у володіння та користування ОСОБА_1 51 кв.м. житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами в АДРЕСА_1 ; провести на підставі судового рішення державну реєстрацію речових прав.

Питання щодо відкриття провадження по справі за вказаною позовною заявою наразі судом не вирішено.

Разом із позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: відчужувати (зокрема, продавати або дарувати), робити поділ, об`єднання, передавати у користування (зокрема, в оренду, лізинг), передавати в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 120, його частки або права на нього; а також заборонити реєстраторам вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна: житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 120.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25.12.1981 № 2-4789 ОСОБА_1 придбав 93/432 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок має 92,6 кв.м. жилої площі та при ньому є надвірні будівлі: літня кухня, три сараї, два льоха, дві вбиральні, огорожа, замощення, водопровід, що розташовані на земельній ділянці розміром 1067 кв. метрів. З технічного паспорта вбачається, що станом на 04 червня 2025 року житловий будинок садибного типу в АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, а саме: літ. «а1», «а9», «а7», «а8», житловою прибудовою «А1-1», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», льоху літ. «Ж», сараю літ. «И», льоху літ. «К», льоху літ. «Л», сараю літ. «М», гаражу літ. «Н», льоху літ. «О», огорож № 4, 7, 8, 9 ,10, замощення І. Відповідно до висновку експерта від 08.08.2025 року станом на 04 червня 2025 року внаслідок реконструкцій прибудови «а», уборна «Е» погреб «З», сарай «Д», ганки «а2», «а3», «а5», тамбур «а6», водопровід знесені, прибудовано житлова прибудова «А1-1», прибудови «а7», «а8», «а9», сарай «М», льохи «Л», «О», огорожа «9», гараж «Н» та ганки «а10», «а11», «а14», «а15». ОСОБА_1 відповідно до рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 146/31 від 17.08.82 було здійснено будівництво прибудови «а7» та «а8», переобладнано приміщення 1-3 з кухні під житлову кімнату, на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 848/12 від 07.07.87 проведено монтаж віконного отвору, зроблено перебудову приміщення І-3 пл.11,7 м2, розділено його внутрішньою перегородкою на два: житлову кімнату, пл. 7,5 м2 і коридор пл. 4,2м2 на підставі рішення № 122/2 від 05.04.1988, відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів №86/33 04.06.85. Дозволено за згодою співвласників ОСОБА_1 оформити самовільно побудований сарай літ М розм. 3,44 х 2,75 і льох літ Л у домоволодінні АДРЕСА_1 , відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 200/І від 05.10.93 дозволено гр. ОСОБА_1 за згодою співвласників знести сарай літ «М» та побудувати новий сарай розм. 3 х 4 м та прибудувати коридор розм. 2,5 х 3,0 м та житлову кімнату розм. 3,5 х 4,5 м у домоволодінні АДРЕСА_1 .

Представник позивача вказує, що з додержанням встановленого порядку використання спільного майна ОСОБА_1 до своєї частки добудував (прибудував), прибудови літ. «а7», «а8», житлову прибудову «А1-1», сарай літ «М», льох літ. «Л», ганок «а14», які зроблені ним своїм коштом, що може бути підтверджено показаннями свідків, за згодою всіх співвласників. А тому позивач вважав, що його частка збільшилась за рахунок здійснених ним прибудов. Окремо право власності на добудови не реєструвалися, хоча їх інвентаризація проводилась і вони не є самочинно побудованими за довідкою КП «БТІ».

Також представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 повідомила про можливий продаж частки у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . З наданого нею договору дарування позивач дізнався, що до подарованої їй частки входив і побудований ОСОБА_1 сарай літ. «М» та льох. Літ «Л» Крім того, розмір житлового будинку, у правовстановлюючих документах ОСОБА_2 встановлений у розмірі 153,8 м.кв., що не відповідає ні будинку з прибудовами, площа якого складає 166,2 кв.м., ні без них, оскільки площа без прибудов літ. «а7», «а8», «А1-1» складає 131,5 кв.м., як і у реєстрації права власності на частку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представник позивача вказує, що при здійсненні продажу ОСОБА_2 її частки у майні, нею буде відчужено в тому числі частку, яка може належати позивачу, з метою можливості поновлення прав позивача у майбутньому, недопущення порушення прав добросовісних набувачів частки, вважає за необхідне звернутися до суду з цією заявою про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з п. п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17 зазначено, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову позивача судом встановлено, що предметом позову є збільшення частки у праві спільної часткової власності, визнання права власності на нерухоме майно.

Як вбачається з інформаційної довідки від 27.07.2025, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності володіє 50/288 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_2 від 29.07.2025 № 107/02-24, засвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саварінською Н.В., ОСОБА_8 доводить до відома ОСОБА_1 те, що має намір продати належну їй частку на праві спільної часткової власності 50/288 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналізуючи предмет спору суд доходить висновку, що між сторонами виник реальний спір, що може свідчити про можливість зміни частки у праві спільної часткової власності, визнання права власності, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи те, що невжиття заходів для забезпечення позову, в разі його задоволення судом, може унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання щодо заборони відчуження, поділу, об`єднання, передачі у користування, в іпотеку вказаного нерухомого майна. При цьому суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна не порушує права власників майна щодо користування та володіння належним їй майном, а лише обмежує їх в праві розпоряджатися ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач немає зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З огляду на вказане підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення немає, оскільки на час вирішення питання щодо задоволення заяви про забезпечення позову у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154, 157, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження, поділу, об`єднання, передання у користування, передання в іпотеку нерухомого майна, а саме: житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 120.

Заборонити реєстраторам вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна: житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 120.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити сторонам до відома та Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Павлівський, буд. 4) для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА