"15" серпня 2025 р. Справа № 363/4353/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 01 серпня 2025 року по справі № 363/4353/25 за заявою Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2025 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.06.2022 року по 30.06.2025 року у розмірі 9 441, 65 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 302, 80 грн.

11.08.2025 року до Вишгородського районного суду Київської області Закусіло Р.М. подано заяву про скасування судового наказу № 363/4353/25 Вишгородського районного суду Київської області від 01 серпня 2025 року про стягнення з нього на користь Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 9 441, 65 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 302, 80 грн. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що Вишгородським міським комунальним підприємством «Водоканал» не надано суду правдоподібних доказів, які б підтверджували наявність боргу у розмірі 9 441, 65 грн., саме за період з 01.06.2022 року по 30.06.2025 року. Вважає, що заявлений розмір заборгованості є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності. Згідно проведеного ним розрахунку заборгованість складає 9048, 24 грн. (9441,65 грн. 393,41 грн.), а не у розмірі визначеному в судовому наказі. Окрім того, заначив, що стягнення заборгованості за комунальні послуги, можливе лише за три останні роки, з моменту подання заяви до суду згідно ст. 257 ЦК України, а враховуючи подання заяви про видачу судового наказу 30.07.2025 року, період стягнення мав становити з 30.07.2022 року по 30.07.2025 року. Також зазначив, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності йому та ОСОБА_2 по частині кожному, а тому враховуючи, що вони є рівноправними власниками заборгованість має стягувати з кожного. Договір із ВМКП «Водоканал» жоден із власників не укладав, натомість ОСОБА_2 було укладено договір з ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» про надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , який є дійсним та між сторонами не розірваний, а тому вважає, що ВМКП «Водоканал» не має жодних юридичних підстав для звернення до суду.

14.08.2025 року до Вишгородського районного суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява з квитанцією на підтвердження сплати судового збору за заяву про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

З матеріалів справи встановлено, що копія судового наказу від 01.08.2025 року разом з копією заяви про видачу судового наказу та доданими до неї документами була отримана ОСОБА_1 10.08.2025 року, а заяву про скасування судового наказу подано до суду 13.08.2025. Отже, строк звернення із заявою про скасування судового наказу боржником не пропущено, а вказану заяву подано в межах встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України строку для подачі вказаної заяви.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Отже, оскаржуваний судовий наказ від 01.08.2025 року підлягає скасуванню.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 164, 170, 171 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 01 серпня 2025 року, виданий Вишгородським районним судом Київської області по справі № 363/4353/25 за заявою Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 9 441, 65 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 302, 80 грн.

Роз`яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А.Свєтушкіна