Справа № 216/3065/25
провадження №2/216/2005/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Чирського Г.М.

за участю секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з відповідним позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та аліментів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку.

В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2006 року. Від шлюбу подружжя має двох дітей доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Юридично шлюб між сторонами ще не розірвано, але з березня 2025 року вони проживають окремо. Позивач зазначає, що відповідач не надає малолітньому сину матеріальної допомоги, і тому забезпечувати сина усім необхідним для його віку вдається з великими труднощами. Змогу відповідача надавати аліменти на утримання сина позивач пояснює офіційним працевлаштуванням та відсутністю інших утриманців. Зважаючи на викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення сином повноліття, та аліменти на її тримання у розмірі 1/5 його заробітку (доходу) за період з дня подання цього позову до досягнення сином трьох років, та аліменти.

Ухвалою суду від 28.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 770.

Від шлюбу сторони мають двох дітей доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження останніх.

Згідно довідки голови квартального комітету від 21.04.2025 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі своїми дітьми. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за зазначеною адресою.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (абз. 1 ч.2 ст.182 СК України).

Так, відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із абз. 3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи рішення по справі суд виходить з того, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання відповідача окремо, не звільняє його від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дитиною пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатнім.

Також при вирішенні справи суд враховує позицію Верховного Суду викладену у Постанові КЦС ВС від 11.03.2020 № 759/10277/1 (61-22317св19) про те, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому, в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку позивач посилається на те, що відповідач має змогу надавати таку допомогу, оскільки має регулярний дохід, натомість доказів, що підтверджують вказаного факту не надано.

Крім того, згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2014 року (справа № 216/6590-14-ц) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, працюючого на ТОВ "ЕСК", монтер путі, ідн. , який мешкає: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідн. НОМЕР_1 , стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.09.2014 року.

Інші обставин, що мають значення, обґрунтуванні належними доказами про стягнення аліментів саме в такому розмірі не представлено.

За встановлених обставин справи, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, що змусило позивача звернутись до суду з відповідним позовом, суд, з урахуванням наявних відомостей про дітей, виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з останнього на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 28.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком якого записаний відповідач у справі, а позивач матір`ю. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У зв`язку з доглядом за дітьми, яким менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе.

Частиною 3 статті 181СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального стану.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позовну вимогу слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання до досягнення сином трирічного віку, у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору позивач звільнена, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому судові витрати необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, тому, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави.

При цьому, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би з нього стягненню за дві вимоги у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін.

Таким чином, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 7,8,12,13,141, 142,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ух в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дружини у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з 28 квітня 2025 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя Г. М. Чирський