Справа № 346/1054/25
Провадження № 2-п/346/24/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Дутчак Х.В.,

представника відповідача Костракевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия Івано-Франківської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Костракевич Іванни Василівни про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в:

01 липня 2025 року ОСОБА_2 , діючи в інетресах ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою в якій просила скасувати заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.05.2025р. по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; справу призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Вимоги заяви мотивовані тим, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем та проходить військову службу у державній спеціальній службі транспорту України. Відомостей про розгляд справи по якій він є стороною, відповідач не отримував, оскільки за місцем своєї реєстрації не проживає, а тому не зміг взяти участь у вирішенні спору та подати до суду відзив зі своїми запереченнями проти позовних вимог. Внаслідок цього, при ухваленні рішення не було враховано всіх обставин справи, зокрема щодо безпідставності пролонгації позивачем договору, на яку відповідач не погоджувався, та як наслідок нарахування йому відсотків після закінчення строку кредитування.

04.07.2025р. представник ТОВ «Коллект Центр» подав до суду письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення в яких просив залишити заяву представника відповідача ОСОБА_2 без задоволення, а заочне рішення суду без змін. Свою позицію мотивував тим, що ОСОБА_1 повідомлявся судом належним чином в порядку процесуального законодавства. Крім цього, він міг та мав можливість самостійно отримати інформацію про розгляд справи в якій він є стороною.Також вказав, що розмір та порядок нарахування відсотків був погоджений стронами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Вважає, що сторона відповідача намагається нівелювати інститут заочного розгляду справи та зловживає своїми правами, що є неприпустимим, оскільки порушує принцип ефективності судової системи та обов`язковості судових рішень.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свої вимоги підтримала з підстав зазначених в заяві та просила суд їх задодвольнити, оскільки вважає, що позивачем не було надано згоду відповідача на пролонгацію кредитного договору, а тому стверджує, що нарахування відсотків ОСОБА_1 поза межами первісного строку кредитування є незаконним. Наполягає на тому, що вказана обставина матиме значення при повторному розгляді справи, оскільки призведе до зменшення суми кредитної заборгованості, тобто до часткового, а не повного задоволення позовних вимог. Щодо строку звернення до суду із заявою пояснила, що про ухвалення заочного рішення відповідач дізнався в травні і повідомив про це їй, після чого нею юуло підготовлено заяву про перегляд заочного рішення і направлено суду.

Представник ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився, в поданих до суду запереченнях просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про перегляд заочного рішення, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 травня 2025р. позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит №3799636 від 07.07.2021р. в сумі 44072 (сорок чотири тисячі сімдесят дві) гривні 00 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп., а всього: 49494 (сорок дев`ять тисяч чотириста дев`яносто чотири) гривні 40 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.

Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

На переконання Великої Палати Верховного Суду, частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зміст статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу.

Так, прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви (частина перша статті 286 ЦПК України). У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд згідно із частиною третьою статті 287 ЦПК України може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Тлумачення статей 286, 287 ЦПК України в сукупності із частиною першою статті 288 ЦПК України дає підстави для висновку, що в разі, коли відповідач не довів наявність поважних причин неявки в судове засідання та неподання відзиву, а також не подав доказів по суті справи, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення. Для застосування повноважень, передбачених у частині третій статті 287 ЦПК України, суд звертає увагу, по-перше, на подання доказів по суті справи, які потенційно можуть змінити висновки по суті спору, викладені в заочному рішенні, та, по-друге, звертає увагу на існування і доведеність поважних причин, через які відповідач не зміг з`явитися на судове засідання, а також подати відзив, у зв`язку із чим і було ухвалене заочне рішення.

Це означає, що до підстав залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не відноситься питання оцінки причин пропуску строку на подання такої заяви.

Очевидно, що передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не мають відношення до вирішення питання щодо наслідків пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

На користь такого висновку свідчить і те, що як вимоги до форми та змісту заяви про перегляд заочного рішення (стаття 285 ЦПК України), так і строк звернення до суду з такою заявою (стаття 284 ЦПК України) наведені законодавцем перед врегулюванням ним дій суду після прийняття заяви про перегляд заочного рішення, які визначені у статті 286 ЦПК України та наступних статтях.

Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України, зокрема в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.

Тому правила частини третьої статті 287 ЦПК України щодо повноважень місцевого суду не можуть застосуватися в ситуації, коли відсутні підстави для розгляду заяви про перегляд заочного рішення по суті, та, відповідно, не можуть бути підставою для залишення такої заяви без задоволення.

Водночас відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду.

Можливість застосування статті 126 ЦПК України до процедури заочного розгляду справи не суперечить і частині другій статті 281 цього Кодексу, за змістом якої розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Підсумовуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду констатує, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вказані висновки, викладені в п. 56-74 постанови ВП ВС від 12.06.2024р. по справі 756/11081/20, які враховуються судом згідно положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

В п. 12.1.1 постанови ВП ВС від 09.11.2021р. по справі № 214/5505/16 зазначено, що можливість ухвалення заочного рішення слугує попередженням відповідачеві, який ухиляється від явки до суду. Не з`явившись на судове засідання, відповідач добровільно обмежує себе у використанні процесуальних прав на надання суду доказів, на висловлення заперечень проти позову, виключає свою участь у дослідженні доказів під час судового засідання.

ЦПК України встановлює особливий порядок оскарження заочного рішення відповідачем: відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може переглянути суд, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручили у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд цього рішення, якщо подасть таку заяву протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суд може також поновити у разі пропуску з інших поважних причин.

В даній справі встановлено, що заочне рішення було ухвалено та складено повний його текст 29 травня 2025 р., а з заявою про його перегляд представник відповідача звернулася до Коломийського міськрайонного суду лише 01 липня 2025 року, тобто поза межами тридцятиденного строку з дня проголошення.

Відтак, недотримавшись строку, визначеного положеннями ч.2 ст. 284 ЦПК України, предсатвник ОСОБА_1 Костракевич І.В. повинна була діяти згідно положень ч.3 ст. 284 ЦПК України, а саме подати заяву про поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Однак, така заява представником відповідача подана не була та в змісті самої заяви про перегляд заочного рішення відповідне клопотання про поновлення строку не зазначене.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заяву про перегляд заочного рішення було подано з пропущенням процесуального строку на її подачу, що має наслідком злишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 284, 287 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Костракевич Іванни Василівни про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення у зв`язку з пропущенням строку на подання заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Третьякова І. В.