Справа № 509/974/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 ,

про

зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2025 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій просив суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено Любашівського районного суду Одеської області від 17.03.2021 по справі №507/19/21 шлюб розірвано, з позивача ухвалено стягувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_1 на утримання їх доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 16,5 відсотків від усіх доходів але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено Судовим наказом Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.06.2023 (справа №509/1942/23) з позивача було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, досягнення дитиною повноліття, на стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 16,5 відсотків від усіх доходів але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 17.03.2021 (справа №507/19/21) шлюб розірвано, з позивача ухвалено стягувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_1 на утримання їх доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовим наказом Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.06.2023 (справа №509/1942/23) з позивача було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 13.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.06.2023 (справа №509/2388/23) з позивача було стягнуто на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 02.05.2022 року до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день, з нього стягуються 3/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, що є порушенням ст. 183 СК України.

Аліменти на двох дітей стягуються у розмірі 1/3 частки від усіх доходів, а у разі наявності дітей від різних шлюбів, то аліменти діляться на двох дітей по 16,5 % на кожну дитину.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, та на вимогу суду надав документи про придбання техніки, споживчі кредити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала суд заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, вимоги визнала.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Звернувшись до суду із відзивом на позовну заяву, ОСОБА_1 зазначила, що звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач жодних доказів на підтвердження своїх вимог не надав, хоча, саме позивач повинен був довести обставини, які мають значення для вирішення спору за ст. 192 СК України, зокрема, і те, що зміна його сімейного становища вплинула на можливість виплачувати ним аліменти на утримання дочок в раніше визначеному судовим рішенням розмірі та надати відповідні докази, що позивачем зроблено не було.

В позовній заяві міститься неправдива інформація, щодо частки стягнення аліментів. Позивач заявляє, що з його заробітної плати «вираховується 3/4 частини від усіх видів заробітку». Як доказ, він приводить рішення Любашівського районного суду від 17.03.2021 в справі № 507/19/21, в якому прописано :

«Стягнути з ОСОБА_2 , …, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2021 року до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_5 .»

Також Судовий наказ Овідіопольського районного суду від 01.06.2023 (справа № 509/1942/23) щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини.

А також Рішенням Суду Овідіопольського районного суду від 15.06.2023 (справа № 509/2388/23) з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу до досягнення дитиною трьох років тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Останнє рішення суду можна вважати таким, що втратило силу у зв`язку з виконанням. А отже, частка доходу, який стягується з позивача на утримання обох дітей дорівнює 1/2 частині з усіх видів доходу позивача. Відповідно не може погодитися з порушенням положення ст. 183 СК України, яке наводить позивач.

Між тим, при визначенні розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СКУ суд враховує такі обставини:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до законодавства та ст. 142 СКУ батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, якщо батьки розлучені та проживають окремо, вони повинні систематично забезпечувати належний рівень життя дитини, задовольняти її потреби, щоб вона повноцінно росла у соціумі. Тобто, як батьки мають рівні права так мають і рівний обов`язок, щодо утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість витрат на утримання дитини, до яких відносяться витрати, необхідні для забезпечення умов її життя, навчання та розвитку.

Фінансовий стан позивача: позивач проживає у власній квартирі, що значно полегшує його фінансове становище.

В попередньому позові в справі № 507/1412/24 позивач надавав довідку про доходи, судячи з незмінності сум отримуваних на дочку аліментів, сума доходу позивача з того часу не змінилась і однозначно не зменшувалась, що свідчить про стабільність його матеріального становища.

Після розлучення відповідачка ОСОБА_1 змушена була переїхати до батьків за адресою АДРЕСА_1 , про що було відомо позивачу і що підтверджую довідкою про місце проживання і нотаріальною згодою батька на реєстрацію місця проживання доньки.

24.02.2022 почалася війна з Росією, в зв`язку з чим її місто потрапило під окупацію і вона була змушена виїхати спочатку до м. Дніпро, про що має довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (ВПО) себе і доньки.

Пізніше, в зв`язку з побоюваннями за життя, здоров`я, безпеку і психічний стан доньки, 13.04.2022 р. переїхали до Польщі, отримавши там право на тимчасовий захист у зв`язку з війною в Україні. Адже, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Отже від квітня 2022 відповідачка і її дочка проживають у Польщі, наразі у орендному житлі.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину додосягнення нею повноліття.

Відповідачка працює спеціалістом з адміністративних справ у ТОВ «FIGER» і з заробітної плати одноосібно утримує дитину, покриваючи витрати на оренду житла, школу та гуртки, медицину, харчування, одяг, дозвілля та інше. Це є значним фінансовим навантаженням.

Від 01.09.2024 року дочка ходить до польської школи у перший клас, де теж необхідно оплачувати харчування, підручники, одяг, канцелярські товари, шкільні екскурсії тощо.

Отже, кожного місяця витрати на дитину складають з урахуванням курсу валют приблизно 25000 грн, з чого очевидно, що загальна сума на утримання їх доньки ОСОБА_4 з урахуванням всіх витрат приблизно в 3 рази більша за обсяг стягнутих аліментів.

Таким чином, зважаючи на всі фактичні обставини справи та подані позивачем по справі докази, слід дійти висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, та споживчі кредити на придбання побутової техніки не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 180,181,183 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після розгляду справи апеляційним судом і прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 31.07.2025 року.

Суддя А.І.Бочаров