Справа № 462/6072/25
провадження 2/462/2355/25
У Х В А Л А

14 серпня 2025 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про визнання події виробничої травми та зобов`язання здійснення виплат, -

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулася до суду з позовом про визнання події виробничої травми та зобов`язання здійснення виплат. Ознайомившись із поданою позовною заяво, суд приходить до висновку, що така не відповідає вимогам, визначеним у ст. 175-177 ЦПК України, та підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 175 ЦПК, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

При цьому, в порушення вказаного пункту, позивачем не зазначено: поштові індекси, свою офіційну електронну адресу та адреси електронної пошти відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, до позовної заяви додаються письмові докази в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, частина додатків, які були подані позивачем разом з позовною заявою для відповідача не завірені належним чином взагалі, а частина містить ксерокопію підпису позивачки.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити позивачці, що відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

У відповідності до положень статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (частина перша, друга вказаної статті Закону).

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

В той же час, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, частина з них подана іноземною (російською) мовою без перекладу. Відтак, суд позбавлений можливості дослідити їх зміст.

У відповідності до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимоги викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заяву подано без додержання вимог, передбачених чинним ЦПК України, суд приходить до висновку, що таку слід залишити без руху і надати заявнику строк 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 293-294 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про визнання події виробничої травми та зобов`язання здійснення виплат,- залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме, подачі позовної заяви, яка буде відповідати вимогам, передбаченим ст. 177, 185 ЦПК України:

-вказати поштові індекси, офіційну електронну адресу позивачки та адреси електронної пошти відповідача;

-надати належним чином завірені копії всіх документів, що додаються до неї та які не були завірені при подачі позову;

-надати переклад документів державною мовою, що подані до суду іноземною.

Якщо у вказаний строк недоліки позову не будуть усунуті, така вважається неподаною і повертається позивачу.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://klm.if.court.gov.ua/sud0908/gromadyanam/csz.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає.

Суддя: А.І. Ліуш