Провадження № 2/161/3890/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

29.05.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що він та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.03.2024 року. На підставі судового наказу, виданого 13.02.2024 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі № 161/2440/24 з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що оскільки син проживає разом із матір`ю, то він регулярно сплачує аліменти на його утримання на користь ОСОБА_2 , забезпечує його всім необхідним. Однак, наразі, матеріальне становище відповідача погіршилося, а тому через певні життєві обставини існують підстави для зміни розміру стягуваних аліментів, у зв`язку з тим, що на даний час на його утриманні перебуває неповнолітня донька від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його непрацездатні батьки, відтак розмір аліментів не спів мірний з його доходами. Просить суд змінити розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються на підставі судового наказу від 13.02.2024 року у справі № 161/2440/24 та постановити рішення, яким стягувати зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

09.06.2025 року відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому остання зазначає, що позивач неодноразово звертався до суду з позовами про зменшення розміру аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , однак йому було відмовлено. Після чого, до позивача із позовними заявами про стягнення аліментів звернулись його батьки, з якими він проживає та колишня дружина про збільшення розміру аліментів. У двох справах позивач позовні вимоги визнав повністю. Вважає, що дані позови були ініційовані безпосередньо позивачем, з метою зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . Вказує, що у справах, на які позивач посилається як на зміну свого матеріального становища, останній позовні вимоги визнав щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки від його заробітку на батьків та 1/6 частки на його неповнолітню дитину від першого шлюбу, при цьому в даній справі позивач просить зменшити розмір аліментів на свого сина до 1/8 частки від його доходів. Вказує, що матеріалами справи підтверджується, що позивач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, будь-яких поважних причин для зменшення розміру аліментів на дитину він не навів, відтак заявлена вимога про зменшення розміру аліментів не підлягає до задоволення. На підставі наведеного та з урахуванням прав та законних інтересів неповнолітньої дитини, з метою забезпечення належного рівня її життя, просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с. 38-42).

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав із наведених у позові підстав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Додатково пояснив, що він працює на Луцькому ремонтному заводі «Мотор» на посаді пресувальника-вулканізаторника, у зв`язку з перебуванням на його утриманні неповнолітньої доньки від першого шлюбу та непрацездатних батьків, його матеріальне становище погіршилось, а тому він не в змозі сплачувати аліменти в розмірі частини його доходів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачка у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, з підстав викладених у відзиві. Додатково суду пояснила, що позов про стягнення аліментів на утримання батьків був спрямований на подальше подання до суду ОСОБА_1 позову про зменшення аліментів на утримання їх спільного неповнолітнього сина. У задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилася спільна дитина син ОСОБА_3 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19).

13.02.2024 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі № 161/2440/24 було видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працевлаштований в ТОВ «Луцький ремонтний завод «Мотор», його середній заробіток за період 3 кварталу 2024 року та з жовтня 2024 року по лютий 2025 року становив від 30 000 до 50 000,00 грн., згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (а.с.23-24, 25-зворот).

Частиною ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року « 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки з нього стягуються аліменти на утримання непрацездатних батьків та неповнолітньої доньки від іншого шлюбу.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.02.2025 року задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначених рішенням Рівненського міськрайонного суду Рівненської області від 10.11.2014 року. Вказаним судовим рішенням ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13-14).

Надалі, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2025 року було задоволено позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батьків, а саме: ухвалено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 31.12.2024 року та довічно, та аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 31.12.2024 року та довічно (а.с.15-16).

На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2025 року були видані виконавчі листи, які перебувають на примусовому виконані у ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 17-18).

Наведене, на переконання суду, свідчить про ту обставину, що позивач в ході розгляду даного спору довів обґрунтованість своїх доводів щодо погіршення його матеріального стану, оскільки більша частина його доходів спрямована на утримання його неповнолітньої доньки та непрацездатних батьків.

Проаналізувавши надані суду докази, суд вважає, що позивач не має реальної можливості сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу), оскільки після сплати всіх стягнутих з нього аліментів у нього залишається частина від заробітку (1/6+ 1/6+1/6+ = 3/4).

Проте, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1/8 частини його доходів підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6).

Судом встановлено, що позивач не надав належних та допустимих доказів істотної зміни обставин, які б обґрунтовували зменшення встановленого розміру аліментів з 1/4 до 1/8 частки доходу. Разом з тим, суд бере до уваги, що на утриманні позивача перебуває інша дитина від попереднього шлюбу, на яку за рішенням суду від 24.02.2025 року вже стягуються аліменти у розмірі 1/6 частки його доходу.

Відтак, враховуючи принцип справедливості, інтереси обох дітей, а також матеріальний стан сторін, суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів не до 1/8, як просить позивач, а до 1/6 частки всіх видів його доходу.

Такий розмір стягуваних аліментів буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Як слідує з роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 79-81, 141, 259-263, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Розмір аліментів зменшити стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 08 серпня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська