Справа №333/2647/25
Провадження №2/333/2560/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 р. до суду надійшов позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами:

- №401 від 23.0.2020 р. в сумі 38213,36 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 19998,37 грн., заборгованість за процентами складає 18214,99 грн.

- №401 від 15.03.2021 р. в сумі 64557,60 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 32704,36 грн., заборгованість за процентами складає 10,24 грн., заборгованість за комісією складає 31843 грн.;

Загальна сума заборгованості станом на 01.01.2025 складає 102770,96 грн.

Позивач посилається на те, що за кредитним договором №401 від 23.0.2020 р. відповідач отримав кредит в сумі 19998,37 грн., а за кредитним договором №401 від 15.03.2021 р. отримав кредит в сумі 57005 грн., оплату проводив не в повному обсязі, тому виникла заборгованість.

28.03.2025 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати у загальному позовному провадженні.

16.06.2025 року підготовче провадження закрито, призначена справа до судового розгляду.

05.05.2025 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Шелудько О.О. просила позов задовольнити частково, стягнути по кредитному договору від 23.09.2020 року №401 12 651,99 грн., з яких - 12 651,99 грн заборгованість за кредитом; 2. По кредитному договору від 15.03.2021 №401 9969,60 грн., з яких: - 9959,36 грн. заборгованість за кредитом; - 10.24 грн. заборгованість процентами. Надані позивачем документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Заява №401 містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, часткові дані про номер рахунку, що підлягає відкриттю та Кредитної картки, розмір кредитного ліміту (10 000,00 грн.), але не містить даних про умови кредитування, в тому числі не зазначена процентна ставка. відповідач заперечує щодо того, що він був ознайомлений з Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з "12" серпня 2020 року) наданою в якості додатків до позову, яка як вказано у Заяві №401 розміщена на сайті АТ "ПУМБ": pumb.ua, оскільки вказана Публічна пропозиція взагалі відсутня на зазначеному вище сайті та відповідно була відсутня станом на час підписання Заяви №401 від 23.09.2020 року. Публічна пропозиція АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з "12" серпня 2020 року) не містить підпису відповідача, тому її не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.09.2020 року шляхом заповнення Заяви. За кредитом №401 від 23.09.2020 року просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за процентами в сумі 18214.99 грн. Станом на 10.01.2025 року було сплачено відповідачем, а Позивачем зараховано в рахунок процентів за користування коштами в сумі 7346,38 грн. Враховуючи, що умовами кредитного договору, яким є заява від 23.09.2020 року, не передбачена сплата процентів за користування кредитом, зараховані позивачем кошти в рахунок процентів в сумі 7346,38 коп. необхідно вирахувати з заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку із чим заборгованість за тілом кредиту складає наступним чином: 19998.37 7346,38 = 12 651,99 грн. Вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості по кредитному договору від 23.09.2020 року №401, а саме в розмірі 12 651,99 грн., як сума отриманих та не повернутих коштів. Відповідач вважає, що по кредитному договору від 15.03.2021 №401 отримання кредитором комісійної винагороди в розмірі 31843 грн. від суми кредиту є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування». Станом на 10.01.2025 року було сплачено відповідачем, а Позивачем зараховано в рахунок комісії за користування коштами в сумі 22 745,00 грн. Враховуючи, нікчемність умов кредитного договору щодо оплати комісії, сплати відповідачем, які зараховані позивачем кошти в рахунок комісії в сумі 22745,00 коп. просить вирахувати з заборгованості за тілом кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалу про відкриття провадження, направлену поштою, отримала матір відповідача 15.04.2025 року. У відзиві представник відповідача також зазначила, що відповідач ухвалу про відкриття провадження від 28.03.2025 отримав на електронну пошту. Поважних причин для поновлення процесуального строку на подання відзиву відповідачем не наведено. Суд вважає, що відповідач, направивши до суду відзив 05.05.2025 року, пропустив 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву без поважних причин та не враховує відзив з підстав пропуску строку для його подання.

Представник позивача АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

23.09.2020 р. відповідач ОСОБА_1 підписав заяву №401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до цієї заяви ОСОБА_1 просить відкрити банківський рахунок та видати кредитну картку та встановити кредитний ліміт в сумі 10000 грн., строком на 12 місяців. Реальна процентна ставка складає 47,88%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 12577,58 грн. розрахунок здійснено за умовами виникнення заборгованості у розмірі 10000 грн. та наступними погашеннями зі строком 12 місяців рівними платежами.

Згідно паспорту споживчого кредиту, підписаного 23.09.2020 року відповідачем, річна процентна ставка також складає 47,88%. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 62% річних.

З виписки по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, також неодноразово поповнював рахунок.

Оскільки в заяві № НОМЕР_1 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорті споживчого кредиту передбачена річна процентна ставка, яка складає 47,88%, паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем, що свідчить про те, що відповідач прийняв умови кредитного договору про надання грошових коштів на умовах сплати відсотків за їх користування, тому суд вважає вказаний договір укладеним.

Станом на 01.01.2025 прострочена заборгованість за сумою кредиту по цьому договору становить 38213,36 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 19998,37 грн., заборгованість за процентами складає 18214,99 грн.

Суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки вважає їх обґрунтованими і доведеними.

Судом встановлено, що 15.03.2021 р. відповідач ОСОБА_1 підписав заяву №401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до цієї заяви ОСОБА_1 просить надати кредит в сумі 57005 грн. Платіжні періоди з 15.03.2021 р. по 15.03.2023. Сума платежу за розрахунковий період 4649,96 грн. щомісяця. Усього за 24 місяці 111598,91 грн. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 3,99%, 2274,50 грн. щомісяця. Всього 54588 грн. Розмір процентної ставки 0,01% річних. Спосіб надання споживчого кредиту банківський переказ на рахунок. Реальна річна процентна ставка 106,62 %, загальні витрати по кредиту 54593,81 грн.

15.03.2021 року позивачем були надані кредитні кошти за договором №401 в сумі 57005 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №TR.48071589.72377.8810.

З розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 по кредитному договору №401 від 15.03.2021 р. сплатив 24300,64 грн., які зараховані в погашення заборгованості за тілом кредиту, 4,08 грн., які зараховані на оплату відсотків, крім того він сплатив 22745 грн., які були зараховані позивачем на оплату комісії.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт укладання вищевказаних кредитних договорів між сторонами та надання позивачем коштів на їх виконання, проте суд не погоджується із розміром заборгованості за кредитом та комісією по кредитним договором №401 від 15.03.2021 р. виходячи з такого.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Водночас Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Зважаючи на викладене, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладений після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі з подібними правовідносинами № 204/224/21 зроблено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Установлено, що умовами кредитного договору №401 від 15.03.2021 р. передбачена необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, яка визначена у відсотках до суми кредиту та щомісячному грошовому еквіваленті

При цьому в кредитному договорі №401 від 15.03.2021 р. не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Таким чином, враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Тому сплачену відповідачем суму комісії слід зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту.

Судом встановлено, що по кредитному договору №401 від 15.03.2021 р. позивачем безпідставно було зараховано як оплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості сплачену відповідачем суму 22745 грн. Тому заборгованість за цим кредитним договором становить 9970,24 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 9960 грн. (57005-24300-22745) та заборгованості по процентам за кредитним договором в сумі 10,24 грн.

Станом на 01.01.2025 р. загальна заборгованість відповідача за кредитними договорами №401 від 15.03.2021 р. та №401 від 23.09.2020 становить 48183,60 грн. (38213,36+9970,24) грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн., оскільки позов задоволено на 46,88%, то судовий збір підлягає стягненню пропорційно в сумі 1135,72 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 141, 263-265,280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ: 14282829) заборгованість за кредитними договорами №401 від 15.03.2021 р. та №401 від 23.09.2020 в загальній сумі 48183 грн. (сорок вісім тисяч сто вісімдесят три) грн. 60 коп., в решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 1135,72 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 08.08.2025 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська