ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6234/25 Справа № 175/4458/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Новік Л. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О.,Свистунової О.В.

за участю секретаря Травкіної В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства Основа-Р на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 , Приватного підприємства Основа-Р, Приватне підприємство Основа про зобов`язання усунення недоліків, стягнення неустойки, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП ОСОБА_2 , ПП Основа-Р, про зобов`язання усунення недоліків, стягнення неустойки, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 22 жовтня 2015 року між нею та ПП ОСОБА_2 був укладений договір №221015-6, за умовами якого ПП ОСОБА_2 прийняла на себе обов`язок передати їй у власність металопластикові вироби (вітраж глухий розміром 3940 х 2380 у кількості 1 шт., вітраж з розсувною системою розміром 3840 X 3240 у кількості 1 шт., отлив та нащільники 9 стор.), а вона зобов`язалася оплатити встановлену договором грошову суму (п.1.1, 1.2 договору). Конфігурація металопластикових виробів була узгоджена між нею та ПП Ватраль 22 жовтня 2015 року у замовленнях № від 20 жовтня 2015 року.(далі - глухий вітраж) та № 2675 від 19 жовтня 2015 року (далі - розсувна система), які є невід`ємною частиною договору. На виконання п.2.5 договору, позивачем 22 жовтня 2015 року була внесена передоплата в сумі 15 500 грн., за вищевказані металопластикові вироби, що підтверджується товарним чеком № 1 від 22 жовтня 2015 року. Металопластикові вироби були доставлені позивачеві 20 листопада 2015 року та у той же день нею були сплачені послуги ПП Ватраль по монтажу металопластикових виробів в сумі 2500 грн., що підтверджується чеком від 20 листопада 2015 року. Позивач вказує, представник ПП Ватраль та ще одна особа, ім`я якої їй не відомо, здійснили монтажні роботи по встановленню метало пластикових виробів 20 листопада 2015 року та 04 грудня 2015 року. Під час монтажу з`ясувалося, що вироби мають суттєві недоліки, кожен з яких не дозволяє використовувати вищевказану металопластикову систему за призначенням. Зокрема розсувна система: у закритому стані має шпарину по вертикалі розсувних дверей 10мм (конструктивний недолік виробу; конфігурація фіксатора (замка) положення розсувних дверей та його розміри не дозволяють відкриватися розсувним частинам системи (конструктивний недолік); неможливість відкривання дверей з середини приміщення передбачені ручки, чи хоча б одна ручка (конструктивний недолік); некомплектність системи, відсутня ручка відкривання дверей ззовні; недостатня жорсткість всієї встановленої конструкції, навіть в закритому стані та при нульових вітрових навантаженнях вона занадто рухлива (конструктивний недолік метало пластикового виробу); між глухою частиною розсувної системи та стелею по горизонталі довжиною 3900 мм є щілина розміром від 80 до 150 мм, яка закладена пінопластом, недолік монтажу; кріплення віконних виробів виконані таким чином, що не виконують роль заради якої вони передбачені, тобто: не беруть на себе навантаження самого виробу експлуатаційного навантаження та навантаження вітру (недолік монтажу); металопластикова система встановлена таким чином, що не має належної герметичності, тому після кожного дощу у приміщенні створюється калюжа (недолік монтажу). Конфігурація вітражу глухого, не відповідає проектному, узгодженому нею. Зокрема, у замовленні № було погоджено, що конструкція глухого вітражу передбачає 4 вікна. Фактично був встановлений вітраж глухий з 5-ти вікон. Свої вимоги щодо усунення вищевказаних недоліків вона двічі викладала у претензіях на ім`я ПП Ватраль: 20 листопада 2015 року та 04 грудня 2015 року, які вручала представнику ПП Ватраль Ватраль М.Б. у присутності свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . По суті заявлених нею претензій стосовно недоліків встановлення мет.виробів, представник ПП Ватраль повідомив, що усунути зазначені нею недоліки ПП Ватраль не може, оскільки це може зробити лише виробник. Позивач вказує, 15 січня 2016 року нею на адресу виробника метало пластикових виробів ПП Основа Р було направлено претензію щодо усунення недоліків метало пластикових виробів або повернення коштів. На її звернення, 29 березня 2016 року до неї за її адресою було направлено представника ПП Основа Р - Лазаренко О.С. Він демонтував неналежної якості металічні фіксатори (замки) дверей, але нові не встановив та склав акт рекламації від 29 березня 2016 року в якому зазначив наступні недоліки метало пластикових виробів: а) в закритому стані рухомих дверей система має вертикальну шпарину розміром 10 мм; б) при вітровому навантаженні система дуже рухома; в) недостатня жорсткість конструкції; г) тріщина в рамі глухого вікна; д) некомплектність метало пластикового виробу: відсутність деталей фіксатора (замка), відсутність ручки. Причиною виникнення вищевказаних недоліків вказав неправильний монтаж, також у акті рекламації від 29 березня 2016 року зафіксована прострочка ПП Ватраль монтажних робіт - майже на 6 місяців. Згідно з п. 3.1.1 договору, ПП Ватраль прийняла на себе обов`язок передати їй металопластикові вироби належної якості. Згідно з п.4.2, п.4.3 з договору, ПП Ватраль, як продавець, прийняла на себе обов`язок по гарантійному обслуговуванню металопластикових виробів, встановлених під контролем ПП Ватраль. Гарантійний строк обслуговування металопластикових виробів по договору складає: на профіль та склопакет - 5 років, на замок, доводчик та фурнітуру - 1 рік. 17 червня 2016 року вона рекомендованим листом 628 направила ПП Ватраль претензію від 15 червня 2016 року щодо усунення вищенаведених недоліків металопластикових виробів. Згідно поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа 628, претензія отримана ПП Ватраль 27 червня 2016 року. До теперішнього часу відповідачі недоліки металопластикових виробів не усунули, грошові кошти за неякісні металопластикові вироби їй не повернули. Згідно з ч. 9 ст. 8 Закону № 1023 відповідачі мають сплатити на її користь неустойку, оскільки: ПП Ватраль не усунуті недоліки метало пластикових у строк до 03 грудня 2015 року включно (протягом 14- ти дні з дати пред`явлення нею первісної претензії 20 листопада 2015 року); ПП Основа Р не усунуті недоліки металопластикових у строк до 11 квітня 2016 року включно (протягом 14- ти дні з дати складання акта рекламації, в якому були зазначені недоліки). Розмір неустойки, яка підлягає стягненню з: ПП Ватраль складає 62640 грн. (18 000 гр. (15 500 грн. Передоплата за металопластикові вироби + 2500 грн. оплата послуг по монтажу металопластикових виробів) X 1% X 348 днів (28 днів у грудні 2015 року + 31 день у січні 2016 року +29 днів у лютому 2016 року +31 день у березні 2016 року +30 днів у квітні 2016 року +31 день у травні 2016 року +30 днів у червні 2016 року +31 день у липні 2016 року + 31 день серпні 2016 року + 30 днів у вересні 2016 року +31 день у жовтні 2016 року +15 днів у листопаді 2016 року); ПП Основа Р складає 35960 грн. (15 500 грн. передоплати металоплатикових виробів х 1% х 232 дні (3 дні у березні 2016 року +30 днів у квітні року +31 день у травні 2016 року +30 днів у червні 2016 року +31 день у липні 2016 року, день 31 день серпні 2016 року + 30 днів у вересні 2016 року +31 день у жовтні 2016 року +15 днів у листопаді 2016 року). На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд зобов`язати ПП Основа Р безоплатно виготовити метало пластикові вироби згідно конфігурації зазначеної у замовленнях № від 20 жовтня 2015 року та №2675 від 19 жовтня 2015 року (вітраж глухий розміром 3940 х 2380 у кількості 1 шт., вітраж з розсувною системою розміром 3840 х 3240 у кількості 1 шт., отлив та нащільники 9 стор.) до договору № 221015-6 від 22 жовтян 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та приватним підприємством ОСОБА_2 . Зобов`язати приватного підприємця ОСОБА_2 повторно доставити та здійснити монтаж метало пластикових виробів згідно конфігурації зазначеної у замовленнях № від 20 жовтня 2015 року та №2675 від 19 жовтня 2015 року (вітраж глухий розміром 3940 х 2380 у кількості 1 шт., вітраж з розсувною системою розміром 3840 х 3240 у кількості 1 шт., отлив та нащільники 9 стор.) до договору № 221015-6 від 22 жовтня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та приватним підприємством ОСОБА_2 у житловому приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути на її користь неустойку з приватного підприємця ОСОБА_2 в сумі 62640 грн.; з ПП Основа Р в сумі 35960 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2022 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Зобов`язано ПП Основа Р безоплатно виготовити метало пластикові вироби згідно конфігурації зазначеної у замовленнях № від 20 жовтня 2015 року та №2675 від 19 жовтня 2015 року (вітраж глухий розміром 3940 х 2380 у кількості 1 шт., вітраж з розсувною системою розміром 3840 х 3240 у кількості 1 шт., отлив та нащільники 9 стор.) до договору № 221015-6 від 22 жовтня 2015 року укладеного між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 . Зобов`язано ПП ОСОБА_2 повторно доставити та здійснити монтаж метало пластикових виробів згідно конфігурації зазначеної у замовленнях № від 20 жовтня 2015 року та №2675 від 19 жовтня 2015 року (вітраж глухий розміром 3940 х 2380 у кількості 1 шт., вітраж з розсувною системою розміром 3840 х 3240 у кількості 1 шт., отлив та нащільники 9 стор.) до договору № 221015-6 від 22 жовтня 2015 року укладеного між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 у житловому приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ПП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку в сумі 62640 грн. Стягнуто з ПП Основа Р на користь ОСОБА_1 неустойку в сумі 35960 грн. Стягнуто з ПП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплату судового збору у розмірі 768,60 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 1500 грн. Стягнуто з ПП Основа Р на користь ОСОБА_1 витрати по сплату судового збору у розмірі 768,60 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 1500 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданій у квітні 2025 року, ПП Основа-Р просить рішення суду від 07 квітня 2022 року скасувати в частині зобов`язання ПП ОсноваР безоплатно виготовити метало пластикові вироби згідно конфігурації зазначеної у замовленнях № від 20 жовтня 2015 року та №2675 від 19 жовтня 2015 року (вітраж глухий розміром 3940 х 2380 у кількості 1 шт., вітраж з розсувною системою розміром 3840 х 3240 у кількості 1 шт., отлив та нащільники 9 стор.) до договору № 221015-6 від 22 жовтня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 , в частині стягнення з ПП Основа Р на користь ОСОБА_1 неустойку в сумі 35960 грн., витрат по сплату судового збору у розмірі 768,60 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 1500 грн. та ухвалити нове рішення, про відмову у позові до ПП Основа Р, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом норм матеріального права.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ПП Основа-Р було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, викладеній у цій ухвалі (т.2 а.с.128).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 травня 2025 року про відкриття апеляційного провадження поновлено ПП Основа-Р строк на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2022 року поновлено. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ПП Основа-Р на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2022 року (т.2 а.с.166).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2025 року про призначення справи до розгляду закінчено дії з підготовки справи до апеляційного розгляду та призначено справу до апеляційного розгляду (т.2 а.с.167).

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне апеляційне провадження закрити з наступних підстав.

Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожна особа має право на справедливий та публічний розгляд своєї справи в розумний термін незалежним і неупередженим судом, який визначений законом, що вирішить будь-які цивільні суперечки або встановить обґрунтованість будь-яких кримінальних обвинувачень, які проти неї висунуті.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується пунктом 1 статті 6, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав («Белеш та інші проти Чеської Республіки», § 49).

Кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його «цивільних прав та обов`язків». Таким чином, у пункті 1 статті 6 Конвенції представлено «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле («Голдер проти Сполученого Королівства», § 36).

«Право на суд» та право на доступ до суду не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав («Де Жуфр де ла Прадель проти Франції», § 28, і «Станєв проти Болгарії», § 229).

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Стаття 354 ЦПК України передбачає, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Частина третя статті встановлює, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1. подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2. пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі №490/9587/18 звертає увагу на те, що, крім пункту 1 частини другої статті 358 ЦПК України, словосполучення «повідомлення про розгляд справи» використовується лише в одній нормі цього Кодексу, а саме у статті 468 «Підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду».

За змістом цієї норми процесуального права клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, зокрема, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

В іншій послідовності цей термін зустрічається в частині другій статті 54 ЦПК України: «У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони».

У решті випадків законодавець у ЦПК України вживає словосполучення: «повідомлена про дату, час і місце розгляду справи» (частина третя статті 466); «повідомлені про судове засідання» (частина третя статті 233); «повідомлені про дату, час та місце судового засідання» (частина четверта статті 270; частина третя статті 271; частина друга статті 450); «повідомлення про дату, час і місце судового засідання» (частина друга статті 223; частина четверта статті 440); «повідомляються про дату, час і місце судового засідання» (частина третя статті 118); «...повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання» (частина друга статті 128).

Системно аналізуючи положення ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу), це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала / не могла знати про розгляд справи.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Стаття 17 ЦПК України містить норму, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Склад учасників справи визначається статтею 42 ЦПК України. Зокрема, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Велика Палата Верховного Суду погодилася з тим, що для реалізації права на подання апеляційної скарги визначальним є не стільки участь заявника у всіх засіданнях суду, скільки отримання ним повного судового рішення, адже без ознайомлення з повним судовим рішенням неможливо зрозуміти мотиви суду, з яких він виходив, ухвалюючи рішення, а отже, неможливо сформулювати підстави апеляційної скарги.

ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Такий підхід є складовою частиною принципу правової визначеності у площині запобігання перегляду остаточних судових рішень за відсутності вагомих для цього підстав.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Норма про відмову у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (частина друга статті 358 ЦПК України), на переконання Великої Палати Верховного Суду, не порушує саму сутність права доступу до правосуддя, а запровадження наведеного процесуального строку відповідає завданням цивільного судочинства та основним засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема таким, як: «змагальність сторін» (кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) та «неприпустимість зловживання процесуальними правами» (учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається).

У справі встановлено, у листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП ОСОБА_2 , ПП Основа-Р про зобов`язання усунення недоліків, стягнення неустойки, відшкодування моральної шкоди.

07 квітня 2022 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у цій справі.

Оскаржене рішення суду від 07 квітня 2022 року надіслано для оприлюднення 29 квітня 2022 року, зареєстровано 29 квітня 2022 року, забезпечено надання загального доступу 02 травня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Апеляційна скарга ПП Основа-Р на вказане рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2022 року була подана 16 квітня 2025 року, поштовим зв`язком, тобто через три роки після ухвалення оскарженого рішення у цій справі.

Апелянт ПП Основа-Р зазначило, що про оскаржене рішення суду дізналися 15 квітня 2025 року від працівників виконавчої служби. Також апелянт посилався на введення воєнного стану в Україні, оскільки діяльність підприємства здійснювалася в м.Херсон, який з 01 березня 2022 року було окуповано, у зв`язку з чим була припинена господарська діяльність підприємства. Окупація м.Херсон тривала до 11 листопада 2022 року. З 28 жовтня 2022 року ПП Основа-Р змінили місцезнаходження Київська область, м.Біла Церква пр.Незалежності, 85.

Також представник ПП Основа-Р зазначав, що воєнні дії істотно вплинули на його можливість приймати участь у суді першої інстанції, отримання інформації про прийняте рішення судом першої інстанції, що є непереборною силою.

Апеляційним судом встановлено, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року було відкрито провадження у цій справі (т.1 а.с.33).

10 липня 2017 року ПП Основа-Р подало до суду першої інстанції клопотання про відкладення справи та проведення судового засідання у режимі відеоконференції (т.1 а.с.54, 55).

18 вересня 2017 року ПП Основа-Р подало до суду першої інстанції заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 (т.1 а.с.66-68).

27 жовтня 2017 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення справи та проведення судового засідання у режимі відеоконференції (т.1 а.с.74).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ПП Основа-Р отримало судову повістку про розгляд справи на 08 грудня 2017 року (т.1 а.с.85).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ПП Основа-Р отримало судову повістку про розгляд справи на 13 лютого 2018 року (т.1 а.с.99).

30 січня 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про проведення судового засідання 13 лютого 2018 року у режимі відеоконференції (т.1 а.с.91).

13 лютого 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції відзив (заперечення на позов) (т.1 а.с.104-106).

13 лютого 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. брав участь у судовому засіданні у суді першої інстанції (т.1 а.с.111, 112).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ПП Основа-Р отримало судову повістку про розгляд справи на 30 березня 2018 року (т.1 а.с.120).

30 березня 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. брав участь у судовому засіданні у суді першої інстанції (т.1 а.с.124-131).

31 травня 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції заяву про виклик свідка (т.1 а.с.133, 134).

01 червня 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції заяву про приєднання доказів до матеріалів справи (т.1 а.с.136, 137).

07 липня 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про проведення судового засідання 11 серпня 2018 року у режимі відеоконференції (т.1 а.с.165).

23 серпня 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції заперечення (т.1 а.с.171)

19 вересня 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (т.1 а.с.175).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ПП Основа-Р отримало судову повістку про розгляд справи на 07 грудня 2018 року (т.1 а.с.185).

07 грудня 2018 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. брав участь у судовому засіданні у суді першої інстанції (т.1 а.с.187-190).

28 травня 2019 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (т.1 а.с.237).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ПП Основа-Р отримало судову повістку про розгляд справи на 07 жовтня 2019 року (т.1 а.с.244).

01 жовтня 2019 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (т.1 а.с.246).

07 жовтня 2019 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. брав участь у судовому засіданні у суді першої інстанції (т.1 а.с.251, 252).

08 жовтня 2019 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (т.2 а.с.1).

21 квітня 2020 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи (т.2 а.с.33).

04 лютого 2021 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (т.2 а.с.49).

07 квітня 2022 року представник ПП Основа-Р - адвокат Карасьов І.О. подав до суду першої інстанції клопотання про перенесення розгляду справи (т.2 а.с.88).

Таким чином, наведене свідчить про те, що відповідач ПП Основа-Р було обізнане про розгляд цієї справи у суді, оскільки представник відповідача ПП Основа-Р неодноразово звертався із відповідними заявами, клопотаннями, надавав відзив та заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 , брав участь у судових засідання у суді першої інстанції.

Отже, відповідач ПП Основа-Р не є таким, що не було повідомлене про розгляд справи у суді першої інстанції.

Посилання представника ПП Основа-Р на обставини непереборної сили є безпідставними, оскільки з 28 жовтня 2022 року ПП Основа-Р змінили місцезнаходження Київська область, м.Біла Церква пр.Незалежності, 85 та окупація м.Херсон тривала до 11 листопада 2022 року, про самі ж вказали у заяві.

Слід зазначити, що із вказаного часу ПП Основа-Р не були позбавлені права та можливості на оскарження рішення суду, а з апеляційною скаргою звернулися лише у квітні 2025 року.

ПП Основа-Р не надали апеляційному суду доказів на підтвердження того, що з листопада 2022 року не мали обєктивної можливості оскаржити рішення суду, подати апеляційну скаргу.

Крім того, з 02 травня 2022 року забезпечено надання загального доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо оскарженого рішення суду від 07 квітня 2022 року.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

У справі «Бодю проти Республіки Молдова» у рішенні від 18 липня 2019 року, § 23, суд вважає, що дозвіл Г. подати апеляцію з питань права через значний проміжок часу та за відсутності будь-якого правдоподібного пояснення того, чому вона не могла подати її раніше, зводить нанівець весь судовий процес, який завершився остаточним судовим рішенням, яке підлягає виконанню. Таким чином Верховний Суд порушив принцип правової визначеності та право заявника на справедливий розгляд відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції.

У справі «Пономарьов проти України» у рішенні від 03 квітня 2008 року, № 3236/03, § 41, суд зазначає, що ця справа стосується не екстраординарного перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду в порядку нагляду чи за нововиявленими обставинами (див., серед інших справ, рішення у справі «Трегубенко проти України», заява № 61333/00, пункти 3438, рішення від 02 листопада 2004 року; та рішення у справі «Праведная проти Росії», заява № 69529/01, пункти 2734, рішення від 18 листопада 2004 року), а відновлення провадження через значний період часу шляхом поновлення строку на ординарне апеляційне оскарження. Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито (див. пункти 19 та 20 вище), таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27, та рішення від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Частиною першою статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За результатами системного аналізу статей 358, 362, 374 ЦПК України, встановлено, що у випадку прийняття до розгляду апеляційної скарги на рішення суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Отже, на час звернення з апеляційною скаргою та відкриття апеляційного провадження у цій справі сплинуло більше трьох років після ухвалення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2022 року, та враховуючи, що апелянт відповідач ПП Основа-Р, було обізнане про розгляд справи у суді першої інстанції та з 28 жовтня 2022 року часу зміни свого місцезнаходження та враховуючи завершення окупації м.Херсона з листопада 2022 року з цього часу не було позбавлено права та обєктивної можливості на оскарження рішення суду, у апеляційного суду були відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі та відкриття апеляційного провадження.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП Основа-Р на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 , ПП Основа-Р, ПП Основа про зобов`язання усунення недоліків, стягнення неустойки, відшкодування моральної шкоди слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 358, 362, 367, 374 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства Основа-Р на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 , Приватного підприємства Основа-Р, Приватне підприємство Основа про зобов`язання усунення недоліків, стягнення неустойки, відшкодування моральної шкоди закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови

проголошена у судовому засіданні 12 серпня 2025 року.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова