Справа № 229/8217/24
Провадження № 2/211/2508/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рагозіної С.О.,

при секретарі Мариненко Е.П.,

за участю представника позивача адвоката Черкес Т.А. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про зняття заборони в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бахмутської міської ради про зняття заборони в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за допомогою порталу «Дія» він має намір повідомити, про своє знищене майно в м. Бахмут Донецької області. При цьому виявилося, що на його будинок накладено обтяження.

Підставою накладення обтяження є договір іпотеки № 39 ДС/00009/111/2006-ІВК, 9850, 13.11.2006. Приватний нотаріус Артемівського міського нотаріального округу Баранов М.С. Всі зобов`язання по кредитному договору виконані ним. Зняти зазначену заборону нотаріус не має можливості, у зв`язку з тим, що банк ліквідовано. Тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача Черкес Т.А. підтримала вимоги позову та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник Бахмутської міської ради Кудлай С.С. до суду надав клопотання про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечує.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд, враховуючи положення статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 4043303, приватним нотаріусом Барановим М.. 13.11.2006 року накладено заборону на жилий будинок з усіма спорудами і забудовами, загальною площею 43,80 кв.м., житловою площею 33,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження договір іпотеки № 39ДС/00009/111/2006-ІВК, 9850, 13.11.2006, приватний нотаріус Артемівського міського нотаріального округу Баранов М.С.

За повідомленням Національного банку України від 24.10.2024, постановою Національного банку України від 02.06.2020 № 353 з 21.01.2010 відкликано банківську ліцензію, ініційовано процедуру ліквідації ПАТ «Кредитпромбанк». У матеріалах архівних справ ПАТ «Кредитпромбанк» відсутня інформація щодо кредитного договору на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею ст. 50 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правових відносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що позивач є власником спірного будинку, на який накладено арешт. Однак, наразі достовірно неможливо встановити сторони виконавчого провадження, № виконавчого провадження, на підставі чого державним виконавцем було накладено арешт та оголошено заборону на нерухоме майно позивача. Ураховуючи викладене, оскільки виконавче провадження, де боржником був позивач у справі та в рамках якого накладено арешт на майно останнього, на виконанні в державній виконавчій службі наразі не перебуває, а також, враховуючи те, що наявність даного арешту порушує право позивача, тому що він позбавлений права в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборони на його відчуження.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач не вимагає компенсації судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт та заборону на нерухоме майно ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) накладену приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. 13.11.2006 року, підстава договір іпотеки, 9850, об`єкт обтяження: будинок, житловий будинок з усіма спорудами і забудовами, загальною площею 43,80 кв.м., житловою площею 33,00 кв.м., адреса: АДРЕСА_2 , зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 4043211.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. О. Рагозіна