Справа № 204/6646/19
Провадження № 6/204/156/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Токар Н.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 , інша особа державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса) Савенко Оксана Олександрівна про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 , інша особа державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса) Савенко Оксана Олександрівна про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись із поданою заявою, встановлено, що вона відповідає вимогам ст.ст.175, 183 Цивільного процесуального кодексу України, а тому, наявні підстави для відкриття провадження у справі за заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також, разом з поданою заявою було подано клопотання про зупинення виконання за виконавчим листом №204/6646/19 виданим 28.11.2024 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська у справі 204/6646/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000,00 грн, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2019 року і до його повноліття, в особі матері ОСОБА_2 допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць, що перебуває на виконанні у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса).

Заяву про зупинення виконання за виконавчим листом мотивує тим, що предметом у даній справі є зокрема, визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №204/6646/19 виданий 28.11.2024 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська у справі 204/6646/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000,00 грн, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2019 року і до його повноліття, в особі матері ОСОБА_2 допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць, що перебуває на виконанні у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса). Разом з цим, постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса) Савенко О.О. від 28.05.2025 року відкрито виконавче провадження ВП №76763224 з примусового виконання виконавчого листа №204/6646/19 виданого 28.11.2024 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська у справі 204/6646/19. Цей захід забезпечення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з його доходів та дасть можливість розраховуватись картками.

Ознайомившись із поданою заявою про зупинення виконання за виконавчим листом, суд приходить до наступного.

Згідно з частиною першою статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, одним із видів забезпечення позову може бути зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується.

Згідно з частиною третьою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у пункті 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно пункту 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з цим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як убачається з матеріалів справи, заявник, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, яка подана під час розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не навів правових підстав заявляти вимоги про забезпечення заяви саме шляхом зупинення виконання за виконавчим листом, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Крім того, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення заяви з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заяви, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення заяви і предметом поданої заяви, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просив вжити у порядку забезпечення заяви, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, імовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зупинення виконання за виконавчим листом №204/6646/19, яка подана в рамках заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.187 ЦПК України, -

ПОСТАНОВив:

Відкрити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 , інша особа державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса) Савенко Оксана Олександрівна про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Призначити судове засідання у справі на 02 вересня 2025 року об 11-30 годині у приміщенні Чечелівського районного суду міста Дніпра за адресою: м.Дніпро, проспект Лесі Українки, 77-Б (каб.№11).

В задоволенні заяви про зупинення виконання за виконавчим листом №204/6646/19 виданим 28.11.2024 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська у справі 204/6646/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000,00 грн, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2019 року і до його повноліття, в особі матері ОСОБА_2 допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць, що перебуває на виконанні у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса) відмовити.

Ухвалу надіслати сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Токар