Справа № 214/2661/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Сіденко С.І.,

при секретарі Розстальної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 грудня 2021 року по 31 березня 2025 року у сумі 156400 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач із 22 лютого 2013 року по серпень 2024 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких є одна малолітня дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, відповідач, будучи зобов`язаний за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.04.2019 року, сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, від виконання свого обов`язку ухиляється, аліменти в належному розмірі не сплачує, у зв`язку з чим по їх сплаті виникла заборгованість, що становить станом на 24 березня 2025 року суму у розмірі 156400 грн. 00 коп. У зв`язку з викладеним позивач вважає, що відповідач повинен сплатити їй неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 грудня 2021 року по 31 березня 2025 року у сумі 156400 грн. 00 коп. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виховання та утримання дитини, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити їх.

В обґрунтування відзиву на позов представник відповідача ОСОБА_4 , ознайомившись з позовною заявою та доданими письмовими доказами, сторона відповідача не згодна з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню відповідно до вимог чинного законодавства. В обґрунтування відзиву на позов представник відповідача зазначила, що відповідач сплачував аліменти справно, однак з 2021 року по теперішній час перстав сплачувати, оскільки у зв`язку із військовою агресією рф проти України його заробіток зменшився, почалися сварки, непорозуміння. Зазначив, що сторони як подружжя проживали до лютого 2025 року, потім позивачка разом з дитиною виїхала за кордон і до даного часу перебуває там. Нарахування позивачем неустойки за прострочення сплати аліментів є неправомірним в частині суми, яку позивач бажає стягнути з відповідача так як це суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того до позовної заяви позивачем не надано детального розрахунку нарахування неустойки із зазначенням місяців та днів прострочення сплати аліментів. Виходячи з цього, сума неустойки за прострочення сплати аліментів нарахована позивачем у розмірі 156400,00 грн. не неправомірною, тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку.

Відповідно до частин 2-6 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, як убачається з матеріалів справи та відповідачем не заперечується, позивач та відповідач із 22 лютого 2013 року по серпень 2024 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких є одна малолітня дитина дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого відповідач зобов`язаний за судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ, перебуває на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Отже, розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої державним виконавцем Боровик С.В., загальний розмір заборгованості відповідача за судовим наказом №2-н/214/347/19, за період з 01 грудня 2021 року по 31 березня 2025 року у сумі 156400 грн. 00 коп.

Згідно ч. 4ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року у справі №661/905/19 зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Так, зважаючи на вищевикладене, судом установлено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме за вини відповідача, який знав про свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання сина, а матеріали справи, при цьому, не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачем вживались всі залежні від нього заходи щодо належного виконання зобов`язань зі сплати аліментів та виникнення заборгованості зі спати аліментів не за його вини.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Таким чином, за змістом ст. 196 СК України та з урахуванням правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року по справі №333/6020/16, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів прострочення, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувались аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) або ухвалення судом рішення про стягнення пені. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно розрахунків позивача, з якими погоджується суд, розмір неустойки (пені) від суми несплачених відповідачем аліментів складає суму у розмірі 156400 грн. 00 коп., що значно перевищує наявний у відповідача розмір заборгованості, у зв`язку з чим, враховуючи обмеження встановлені положеннями ст. 196 СК України щодо стягнення неустойки (пені), а саме, що її розмір не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, суд зазначає, що розмір пені за прострочення виплат по аліментам на утримання дитини, нарахованих за період з 01 грудня 2021 року по 31 березня 2025 року який має бути стягнуто з відповідача на користь позивача становить суму у розмірі 156400 грн. 00 коп., що дорівнює сумі наявної у відповідача заборгованості.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Окрім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 178, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, нарахованих за період з 01 грудня 2021 року по 31 березня 2025 року, у розмірі 156400 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Сіденко С. І.