Справа № 157/1007/25
Провадження № 2/157/482/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 серпня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

06.06.2025 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № ABH0CT48363400 від 01.12.2024 у розмірі 18415 грн 92 коп., а також судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 01.12.2024 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір № ABH0CT48363400 щодо надання останньому кредиту в розмірі 15000 грн строком на 35 місяців (тобто до 30.11.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Банк свої зобов`язання виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно з умовами кредитного договору. Станом на 05.06.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 18415,92 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 14651,56 грн, загального залишку заборгованості за процентами 3635,18 грн та загального залишку заборгованості за пенею 129,18 грн. Позивачем проводилось інформування відповідача про наявну заборгованість шляхом повідомлення за допомогою телефонних дзвінків та SMS-повідомлень, письмово вимоги не направлялись, оскільки договором їх направлення не передбачено.

Ухвалою судді від 11.06.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви додане клопотання, у якому він просить справу розглянути без участі представника позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав.

Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Щодо укладення договору:

Судом встановлено, що 21 листопада 2024 року ОСОБА_1 підписав цифровим власноручним підписом анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-БАНК», в якій погодився з тим, що дана заява разом Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» між ним і АТ «А-БАНК» становлять договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомився до його укладення і згідний з його умовами (а.с. 6).

Зазначеним способом ОСОБА_1 21 листопада 2024 року підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, де просив відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_1 у НОМЕР_2 та встановити кредитний ліміт на умовах, зазначених у цій заяві (а.с. 7-8). Крім цього, відповідачем також підписано довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 9 зворот).

Шляхом накладення електронного підпису відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с. 10), заяву про надання послуг «Швидка готівка» № АВН0СТ48363400 від 01.12.2024 (а.с. 11-12) та 01.12.2024 таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (а.с. 13).

Згідно із вищезазначеними заявою про надання послуг «Швидка готівка» та паспортом споживчого кредиту «Швидка готівка», ОСОБА_1 просив надати йому кредит для придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, на суму 15000 грн, строком на 36 місяців з 01.12.2024 по 30.11.2027 включно, з процентною ставкою (фіксована) 85% на рік. Розмір щомісячного платежу становить 1173,36 грн, денна процентна ставка 0,17%, загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить 42241,73 грн, реальна річна процентна ставка 129,85 відсотків річних, кількість щомісячних платежів 36. В заяві також передбачено, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не можне перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу (п. 12 заяви). ОСОБА_1 у заяві погодився з тим, що вона разом Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку www.a-bank.com.ua, Таблицею обчислення вартості кредиту становлять кредитний договір, отримав їх примірник, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Аналізуючи зміст кредитного договору № АВН0СТ48363400 від 01.12.2024, вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання кредиту.

Меморіальний ордер № TR.41998816.232796.65455 від 01.12.2024 (а.с. 15), виписка по кредиту від 05.06.2025 (а.с. 16) та розрахунок заборгованості за договором № АВН0СТ48363400 від 01.12.2024 станом на 05.06.2025 (а.с. 14) підтверджують, що умови укладеного сторонами кредитного договору позивачем були виконані, протягом цього часу відповідач активно користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість за кредитом, останній платіж ним був здійснений 03.03.2025 року, що свідчить про погодження ОСОБА_1 з умовами укладеного договору.

Суд зауважує, що зазначені вище документи є належними та достатніми доказами, оскільки відображають рух коштів, доводять активне користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, порушивши цим охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 05.06.2025 року становить 18415,92 грн і складається із заборгованості за тілом кредиту - 14289,14 грн, заборгованості за тілом кредиту (прострочена) - 362,42 грн, залишку заборгованості за процентами на поточну заборгованість - 135,23 грн, залишку заборгованості за процентами на прострочену заборгованість - 3499,95 грн, заборгованості за пенею - 129,18 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № АВН0СТ48363400 від 01.12.2024 (а.с. 14) та випискою по кредиту від 05.06.2025 № 20.00. (а.с. 16).

У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок не спростований.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно не сплачена.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частинами 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору (що не були усунені позичальником) має наслідком виникнення у банку права вимагати повернення суми кредиту, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %: протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Ці норми, що регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, а з 20.08.2024 - не більше 1%.

Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.12.2024 до 05.06.2025 нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою не більше 1% в день, тобто у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

З урахуванням обставин та підтверджуючих ці обставини документів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за основним боргом та процентів.

Щодо стягнення пені:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (далі Закону № 2102-ІХ), з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався і триває по теперішній час.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.

Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Зазначені положення законодавства спростовують твердження позивача у позовній заяві про наявність підстав для стягненні з відповідача пені за порушення зобов`язань із погашення заборгованості за кредитним договором.

Суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача пені в розмірі 129,18 грн за невиконання/неналежне виконання умов кредитного договору є безпідставним.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № АВН0СТ48363400 від 01.12.2024 становить 18286,74 грн і складається із заборгованості за тілом кредиту - 14289,14 грн, заборгованості за тілом кредиту (прострочена) - 362,42 грн, залишку заборгованості за процентами на поточну заборгованість - 135,23 грн, залишку заборгованості за процентами на прострочену заборгованість - 3499,95 грн, а тому позов АТ «Акцент Банк» до ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Щодо розподілу судових витрат:

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позов частково, покладає судові витрати, які складаються із судового збору, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено на 99,30% (18286,74 х 100% : 18415,92), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2405,44 грн (2422,40 грн х 99,30%).

Керуючись ст. 12, 76-78, 81, 89, 133, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 205, 207, 525, 526, 599, 610, 625, 626, 628, 629, 631, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ48363400 від 01.12.2024 року в розмірі 18286 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 74 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» сплачений судовий збір у розмірі 2405 (дві тисячі чотириста п`ять) гривень 44 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ