Справа № 581/551/25
Провадження № 2/581/338/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

16 липня 2025 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» через підсистему Електронний суд ЄСІТС звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами.

2 липня 2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір, за яким останній отримав від товариства кредит у розмірі 7000 грн на строк 98 днів, із датою його повернення 7 жовтня 2024 року, із фіксованою незмінною процентною ставкою 1,35 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит; комісією у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 1050 грн, та неустойкою у 70 грн, за кожен день невиконання кредитного зобов`язання. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту відповідно до умов укладеного кредитного договору, а відповідач у порушення своїх зобов`язань борг своєчасно не повернув, відсотки не сплатив.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 20811 грн, з яких: 7000 грн тіло кредиту, 9261 грн проценти, 1050 грн комісія, 3500 грн неустойка, а також відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 18 липня 2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін. Позивач 18 липня 2025 року отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі. Відповідач відмовився від отримання надісланої на його адресу ухвали суду про відкриття провадження у справі, у встановлений судом строк відповідач не подав відзиву на позов.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

2 липня 2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №02.07.2024-10000671, шляхом підписання заявки, пропозиції (оферти) та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт). За вказаним договором відповідачу надано кредит у розмірі 7000 грн на строк 98 днів, дата повернення (виплати) кредиту 7 жовтня 2024 року, процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, денна процента ставка 1,13 %, комісія за надання кредиту (плата за надання кредиту) 15 % від суми кредиту, що дорівнює 1050 грн. За кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у сумі 70 грн.

У відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №02.07.2024-100000671 (кредитної лінії) зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування йому коштів за даним та наступними договорами: 4323-34хх-хххх-9057.

Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) підписані електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора Е191.

4 січня 2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ «ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» укладено договір про надання послуг з переказу коштів, відповідно до якого установа приймає на себе зобов`язання надавати торговцю послуги з переказу коштів без відкриття рахунку (а.с. 20-25).

Відповідно до листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ «ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», адресованого ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», в рамках договору на переказ коштів у було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта, зокрема: 2 липня 2024 року о 10 год 41 хв на суму 7000 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 441376098; призначення платежу: видача за договором кредиту № 02.07.2024-10000671 (а.с. 27).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 02.07.2024-10000671 від 2 липня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 складає 20811 грн, з яких: 7000 грн основного боргу, 9261 грн проценти (нараховані за період з 2 липня 2024 року по 7 жовтня 2024 року, 1050 грн комісії, 3500 грн неустойка (а.с. 20).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 526, частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із наданої позивачем інформації за укладеним договором вбачається, що з 2 липня 2024 року відповідач користується кредитними коштами, прострочив виконання зобов`язання на погашення заборгованості та на момент подачі позову до суду має заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, положення кредитного договору, яким передбачено комісійну винагороду за надання кредиту, узгоджуються із вимогами Закону України «Про споживче кредитування», якими безпосередньо передбачено право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Судом встановлено, що відповідач зобов`язався повернути позику, сплатити проценти та комісію, однак вказані договірні зобов`язання не виконав, тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7000 грн, відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 9261 грн та комісії у розмірі 1050 грн підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває станом на сьогоднішній день.

Із урахуванням зазначених положень вимога позивача про стягнення неустойки у розмірі 3500 грн є необґрунтованою, оскільки вона нарахована після 24 лютого 2022 року, тобто у період дії воєнного стану, тому суд відмовляє в її задоволенні.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим (на 83 %) задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2010,60 грн (2422,40 грн х 83 %) на відшкодування сплаченого при зверненні з позовом судового збору. Докази понесення витрат на правничу допомогу у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором від 2 липня 2024 року №02.07.2024-10000071 у розмірі 17311 грн, з яких: 7000 грн тіло кредиту, 9261 грн проценти, 1050 грн комісії.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення неустойки у розмірі 3500 грн відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 2010,60 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР»; вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ; .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Д. В. Сізов