Справа № 161/7241/25 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/958/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 15 квітня 2025 року звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів. Позов мотивує тим, що 14 січня 2022 року вона з відповідачем уклала договір позики і позичила йому 30 000 доларів США. На підтвердження укладення договору позики і передачі грошей за ним відповідач написав розписку. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 15 000 доларів США з врахуванням відсотків обумовлених розпискою.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у цій справі. Призначено підготовче засідання на 14.45 год. 30 червня 2025 року. Відповідачу для надання зустрічного позову встановлено строк до 20червня 2025 року.

13 травня 2025 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним. Просив: визнати розписку ОСОБА_2 від 14 січня 2022 року про отримання в борг від ОСОБА_1 30000 доларів США удаваним правочином та застосувати наслідки удаваного правочину як до договору купівлі-продажу транспортного засобу та договору поруки; визнати розписку ОСОБА_2 від 14 січня 2022 року про отримання в борг від ОСОБА_1 30000 доларів США змішаним договором купівлі-продажу транспортних засобів та договором поруки; визнати договір купівлі-продажу транспортних засобів та договір поруки розірваним та припиненим; стягнути з ОСОБА_1 в його користь 40000моральної шкоди.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 30 червня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним повернуто заявнику. Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що обидва позови хоч і виникли з одних правовідносин, однак їх спільний розгляд не є доцільним, оскільки відсутні підстави, передбачені положеннями ч.2 ст. 193 ЦПК України.

Відповідачем ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на зазначену ухвалу суду. Вважає, що суд прийшов до передчасного висновку про повернення зустрічного позову. Він погоджується з висновком суду, що обидва позови виникли з одних правовідносин, проте не погоджується, що спільний розгляд є недоцільним. Встановлення факту удаваності правочину повністю виключить задоволення зустрічного позову. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК Україниапеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В апеляційній скарзі відповідач заявив клопотання про виклик і допит, як свідка, позивача ОСОБА_1 щодо обставин проведення судового засідання 30 червня 2025 року.

Колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання, скільки згідно з протоколом підготовчого судового засідання від 30 червня 2025 року учасники справи не з`явилися; зауваження щодо протоколу судового засідання відповідач, його представник не подавав.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення.

За правилами ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом. Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень і якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що обидва позови виникли з одних правовідносин, однак не мотивував і не обґрунтував висновок про недоцільність їх спільного розгляду.

У цій справі первісний позов виник з правовідносин щодо виконання договору позики, оскільки позивач просила стягнути заборгованість за ним. На підтвердження укладення договору позики та його умов представила розписку відповідача. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи розписку чи договір позики, суд повинен виявити справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Зустрічний позов про визнання договору позики удаваним виник з правовідносин щодо встановлення обставин укладення договору.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Відповідач обґрунтовує свою вимогу про прийняття зустрічного позову тим, що задоволення зустрічного позову повністю виключає задоволення первісного позову. Розписка є удаваним правочином, оскільки фактично сторони цього правочину та пов`язані особи в дійсності уклали договір купівлі-продажу транспортних засобів з розстроченням платежу та договору поруки. Факту передачі коштів у сумі 30 000 доларів США не було.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц зазначено, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Враховуючи, що первісний та зустрічний позов ґрунтуються на правовідносинах щодо укладення договору позики та отримання грошових коштів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про недоцільність прийняття зустрічного позову до провадження і у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями374,376, 379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , поданою ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2025 року про повернення зустрічного позову в цій справі скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному прядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 11 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя

Судді