Провадження №2/447/604/25
Справа №447/644/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.08.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Малик О.Є.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

28.02.2025 представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Владко Р.О. засобами системи «Електронний суд» подав позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 06.09.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту №1184183. Кредитний договір укладено відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Укладання договору було здійснене сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», доступ до якої забезпечується через Веб-сайт https://sloncredit.ua/. 06.09.2023 після попереднього проходження позичальником реєстрації в ІТС і безпосереднього направлення ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» засобами ІТС заявки на отримання кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» сформувало Договір про надання споживчого кредиту №1184183, надало його позичальнику для ознайомлення і направило на вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_1 одноразовий ідентифікатор T706. Відповідно до умов договору, Товариство надало споживачу кредит у гривні строком на 360 днів, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відсоткова ставка фіксована - 1,99 % у день (стандартна), 0,010 % (знижена). ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало ОСОБА_1 грошові кошти. Згідно із документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», позичальнику на його особисту банківську карту № НОМЕР_2 , яку вона вказала в ІТС при оформленні договору, було перераховано 15 000,00 грн. Відповідач здійснювала часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1184183 від 06.09.2023, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості. Відтак, сплачуючи кредит, вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору. 24.07.2024 відповідно до умов договору факторингу №2407-24 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за кредитним договором №1184183 від 06.09.2023 на користь позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №1184183 від 06.09.2023. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №2407-24 від 24.07.2024, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 101 565,00 грн. Позичальник на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснювала, проте, позивач скористався своїм правом, передбаченим п. 3.1.1. Договору факторингу, здійснити донарахування сум, передбачених графіком платежів до кредитного договору. Відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 113 505,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 98 505,00 грн. На підставі наведеного, позивач вимушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав. Крім цього, представник позивача просить стягнути судові витрати у справі, які складаються із суми сплаченого судового збору.

У позовній заяві, а також у клопотанні, поданому разом із позовною заявою, представник позивача просить проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «СВЕА ФІНАНС», проти ухвалення заочного рішення не заперечили.

20.03.2025 надійшлавідповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача з ГУ ДМС України у Львівській області, з якої встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , однак, 23.05.2023 знята з місця реєстрації проживання за заявою власника (а.с. 63).

Ухвалою суду від 21.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Відповідно до ч. 10, ст. 187, 11 ст. 128 ЦПК України, судом здійснювався виклик відповідача шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті судової влади України. Зопублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, ухвалу суду від 21.03.2025, надіслану відповідачу, така не отримала, оскільки вказане поштове відправлення повернулося до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 66-67).

Копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу ОСОБА_1 було надіслано позивачем ТОВ «СВЕА ФІНАНС» на виконання вимог ст. 43, 177 ЦПК України (а.с. 51).

11.06.2025 відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила відкласти судове засідання (а.с. 69).

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (а.с. 71), шляхом надсилання повістки на електронну пошту, зазначену ОСОБА_1 у вищевказаній заяві, поданій до суду 11.06.2025, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань чи заяв до суду не подавала. Відзиву, заперечень на позов відповідач також не подала, строк на подання відзиву закінчився 27.06.2025.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

06.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №1184183 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» (а.с. 11 (зворот) - 16).

Відповідно до п. 1.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача в ІТС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача та направлений Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Пунктами 1.2.-1.8.2. сторони визначили, що на умовах, встановлених цим Договором, Товариство надає Споживачу кредит сумою 15 000 гривень строком на 360 днів, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована: стандартна процентна ставка становить 1,99 % у день та застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка 0,010 % у день та застосовується відповідно до умов цього пункту договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29 157,73 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6 655,68 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 122 460,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 113 550,00 грн.

Згідно з п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

Наведене також міститься у паспорті споживчого кредиту - інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 16 (зворот) - 18).

Відповідно до п. 8.2. Договору, споживач підтверджує, що додаткові контактні дані та електронна адреса, які вказані в реквізитах Споживча в Розділі 10 «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» Договору (або надані Споживачем Товариству окремо) належать саме Споживачу та знаходяться в його користуванні, володінні та розпорядженні. Споживач погоджується та розуміє, що ці дані можуть бути використані Товариством для здійснення взаємодії з ним, в тому числі з метою врегулювання простроченої заборгованості, що може виникнути за цим Договором.

Пунктом 9.6. договору визначено, що цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства електронним підписом, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Додаток № 1 до Договору № 1184183 про надання споживчого кредиту №1184183 від 06.09.2023 становить Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є невід`ємною частиною Договору (а.с. 16).

Таким чином, договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено договором №1184183 від 06.09.2023 та додатком №1 до такого.

Сторонами було укладено додаткову угоду до Договору №1184183 про надання споживчого кредиту від 06.09.2023 (а.с. 15 (зворот)).

ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало умови договору №1184183 про надання споживчого кредиту від 06.09.2023 та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача маска картки № НОМЕР_2 кошти в розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується копією довідки вих. №11 від 02.08.2024 (а.с. 34).

На підтвердження позовних вимог представником позивача до позову також долучено копію правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» з Додатком 1 до Правил (а.с. 18 (зворот) - 31).

Відповідно до копії договору факторингу №2407-24 від 24.07.2024, між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення права вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором (а.с. 32 (зворот), 33 (зворот), 34 (зворот) - 46).

Відповідно до п. 3.1.1 договору факторингу, права вимоги відступаються (передаються) в розмірі заборгованостей, що зазначений у пункті 2.2 цього Договору на дату відступлення з правом подальшого нарахування (отримання) майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів, що передбачені Кредитними договорами.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2407-24 від 24.07.2024, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права грошової вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , номер кредитного договору 1184183 від 06.09.2023. Заборгованість відповідача становить 101 565,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - сума простроченого основного боргу за кредитом; 86 565,00 грн. - сума нарахованих процентів, 80 595,00 грн. - сума прострочених процентів (а.с. 46).

Відповідно до копії розрахунку заборгованості за договором №1184183 від 06.09.2023 (а.с. 31 (зворот) - 33), станом на 04.02.2025 (дату складання розрахунку), загальна сума заборгованості за договором станом на дату складання розрахунку складає 113 505,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 98 505,00 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Оцінка суду.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, належить зробити висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Вказаний закон у цьому рішенні буде застосовуватися у редакції станом на момент укладення кредитного договору.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону, - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, кредитний договір договором №1184183 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 06.09.2023 був підписаний електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, чим підтверджено укладання між сторонами такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт / у додаток позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики.

Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, права вимоги за договором №1184183 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», укладеним 06.09.2023 відповідачем із первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перейшло до ТОВ «СВЕА ФІНАНС».

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно із ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

Ураховуючи те, що кредитодавцем умови укладеного договору були виконані, а позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом із процентами вчасно не повернула, виникла заборгованість за договором №1184183 про надання споживчого кредиту від 06.09.2023, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у розмірі 113 505, 00 грн.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Відповідачем наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд», та такийпідлягає до задоволення судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2 422,40 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 6, 15, 205, 207, 526, 626, 627, 628, 638, 639, 1054, 1055 ЦК України, ст. 5, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 280, 282, 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором №11184183 від 06.09.2023 у розмірі 113 505 (сто тринадцять тисяч п?ятсот п?ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Вацлава Гавела, 6, м. Київ, 03126, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37616221.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 12.08.2025.

Суддя Головатий А.П.