Провадження № 2/638/2668/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2025 року м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова
у складі головуючого судді Заварза Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
У провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Позовна заява мотивована тим, що у травні 2019 року до позивачки звернувся її дядько ОСОБА_2 відповідач у справі, з проханням позичити йому певну суму грошей задля розвитку власної справи. На той час позивач зі своїм чоловіком продали власний бізнес та вона мала певні заощадження, тому таке прохання її не здивувало. 01 липня 2019 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1700000.00 грн оформивши це договором позики, згідно якого останній повинен був остаточно повернути кошти 01 липня 2023 року. Станом на 25 вересня 2019 року ОСОБА_2 повернув позивачу частково кошти у сумі 230000.00 грн., про що була складена відповідна заява. Крім того, 12 травня 2020 року ОСОБА_2 знову звернувся до позивача з проханням надати йому додаткові кошти на закупку товарів та обладнання для власного бізнесу, та остання надала йому кошти у сумі 700000.00 грн, про що також оформили договором позики № 2, зі строком повернення 01 липня 2023 року. У зазначений термін, станом на 01 липня 2023 року відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 26 грудня 2024 року загальна сума заборгованості склала 2170000.00 грн. Тому позивач, просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 07 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву суду не надав. Оскільки позивачка зазначила, що їй не відоме місце знаходження відповідача, за місцем реєстрації він відсутній, то судом були розміщені оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 як відповідача у справі.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що 01 липня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в простій письмовій формі було укладено договір позики (а.с. 10) відповідно умов якого позикодавець ОСОБА_1 передала позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) грн 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути вищевказану суму грошових коштів в строк до 01 липня 2023 року (пункти 1 2 Договору).
Відповідно до п. 3 Договору позики від 01 липня 2019 року (а.с. 10) позикодавець та позичальник домовились, що позика може бути повернута достроково. Фактом повернення позики буде отримання від позикодавця письмового повідомлення про погашення позики.
Із заяви від 25 вересня 2019 року, засвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрованої в реєстрі за № 1184 (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписанням цієї заяви підтвердив, що станом на 25 вересня 2019 року його заборгованість за договором позики від 01 липня 2019 року перед ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 1470000 (один мільйон чотириста сімдесят тисяч) грн 00 коп., інша частина позики у розмірі 230000 (двісті тридцять тисяч) грн 00 коп. ним повернута. Залишок коштів у розмірі 1470000 (один мільйон чотириста сімдесят тисяч) грн 00 коп. він зобов`язується повернути в строк до 01 липня 2023 року.
12 травня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 2 (а.с. 11) відповідно умов якого, позикодавець ОСОБА_1 передала позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 700000 (сімсот тисяч) грн 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути вищевказану суму грошових коштів в строк до 01 липня 2023 року (пункти 1 2 Договору).
Відповідно до п. 3 Договору позики № 2 від 12 травня 2020 року (а.с. 11) позикодавець та позичальник домовились, що позика може бути повернута достроково. Фактом повернення позики буде отримання від позикодавця письмового повідомлення про погашення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст . 1047 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України).
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).
На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про добровільне погашення суми грошових коштів за договорами позики від 01 липня 2019 року та від 12 вересня 2020 року та про причини несвоєчасного повернення коштів у добровільному порядку.
Разом з тим, в матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 від 25 вересня 2019 року (а.с. 9) відповідно змісту якої останній зобов`язується повернути кошти у сумі 1470000.00 грн в строк до 01 липня 2023 року. Аналогічні зобов`язання відповідача у справі містяться в п. 3 договору позики від 01 липня 2019 року (а.с. 10) та договору позики № 2 від 12 травня 2020 року (а.с. 11).
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача суму грошових коштів у розмірі 2170000 (два мільйони сто сімдесят тисяч) грн 00 коп.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму боргу за договором позики від 01 липня 2019 року у розмірі 1470000 (один мільйон чотириста сімдесят тисяч) грн 00 коп. та суму боргу за договором позики № 2 від 12 травня 2020 року у розмірі 700000 (сімсот тисяч) грн 00 коп., у загальній сумі 2170000 (два мільйони сто сімдесят тисяч) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повний текст заочного рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Харкова, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Повний текст судового рішення складено 06 серпня 2025 року.

Суддя Т. В. Заварза