Справа № 732/1134/25
Провадження 2/732/451/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Бойко А. О., за участю секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» (адреса: вул. Саперне Поле, 12, нежитлове приміщення, 1008, м. Київ, 01042, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» через свого представника адвоката Пархомчука Сергія Валерійовича звернулося до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК АЙКОНС» заборгованість за кредитним договором № /567647 від 09.10.2020 у розмірі 21250,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту та 16250,00 грн простроченої комісії і відсотків. Також адвокат Пархомчук С. В. просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 09 жовтня 2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем укладено кредитний договір № /567647 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 5000,00 грн, дата надання кредиту 09.10.2020, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50 % в день або 912,5 % річних. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

20 серпня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до боржників, в тому числі, і до ОСОБА_1 за кредитним договором № /567647 від 09.10.2020.

25 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено договір факторингу № 1-25/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до боржників, в тому числі, і до ОСОБА_1 за кредитним договором № /567647 від 09.10.2020.

Станом на 28.03.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 21250,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн простроченої заборгованості по тілу кредиту та 16250,00 грн простроченої заборгованості за процентами. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 24 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а. с. 64), уповноважений представник в судове засідання не з`явився. У позовній заяві представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 11).

07.08.2025 через систему «Електронний суд» від позивача до суду надійшла заява про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в якій позивач просить стягувати з відповідача 10500,00 грн витрат на професійну правову допомогу, а також документи, які стосуються витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги. У заяві позивач не заперечує проти винесення заочного рішення та просить розгляд заяви про розподіл судових витрат здійснювати без виклику сторін.

Оскільки заява про розподіл судових витрат позивачем подана з урахуванням процесуальних строків та в порядку, передбаченому вимогами ЦПК України, а тому заява прийнята судом до розгляду і спір вирішується з її урахуванням.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою місця його реєстрації відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1598720 від 24.07.2025: АДРЕСА_2 (а. с. 60). Згідно із відмітками поштового відділення поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 05.08.2025 не отримане адресатом, наявна відмітка, що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 65).

У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції ВП ВС, викладеною у постановах від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, КЦС ВС від 21 грудня 2022 у справі № 757/15603/19 судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.

18.08.2025 до початку судового засідання від відповідача надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 3750,00 грн заборгованість по відсотках за строк користування кредитом. Правову допомогу у розмірі 10500,00 грн вважає завищеною та такою, що не відповідає складності справи, у зв`язку з чим просить зменшити її розмір. Також у поданій заяві відповідач просить справу розглянути у його відсутність.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності судом задоволені.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, з`ясувавши позицію сторін у справі, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, дійшов таких висновків.

09 жовтня 2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № /567647, відповідно до умов якого Товариство надає позичальнику кредит в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 5000,00 грн, дата надання кредиту 09.10.2020, строк кредиту 30 днів, тобто до 07.11.2020, стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних, тип процентної ставки фіксована. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_2 хх-хххх-5290 вказаної клієнтом (а. с. 32-37).

Пунктами 6.1., 6.4. договору визначено, що цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням цього договору Клієнт дає свою згоду на те, щоб Графік платежів розміщувався в електронному вигляді в Особистому кабінеті Клієнта, зареєстрованого на веб-сторінці Товариства http://www.eurogroshi.com.ua.

Договір підписаний ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором R14161, який направлявся останньому 28.01.2021 шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_3 , зазначений в кредитному договорі та довідці про ідентифікацію (а. с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений сторонами у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Суд, дослідивши умови та зміст договору про надання фінансового кредиту (індивідуальна частина) № /567647 від 09.10.2020, дійшов висновку, що за своєю правовою природою правовідносини, які виникли між відповідачем у цій справі та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (первісним кредитором) є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм § 2 глави 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, які регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено § 2 глави 71 ЦК України, або не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладений договір № /567647 від 09.10.2020, ідентифікований Товариством (а. с. 19).

Згідно відповіді ТОВ «Платежі Онлайн» 2025-ПО/209 від 09.07.2025, 09.10.2020 через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція № 21 з перерахування коштів в сумі 5000,00 грн на платіжну картку MONOBANK (UNIVERSAL BANK) № НОМЕР_4 (а. с. 51-53,54).

Отже, ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти в сумі 5000,00 грн на картковий рахунок відповідача.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №/567647 від 09.10.2020 станом на 28 березня 2025 року становить 21250,00 грн, з яких: 5000,00 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту та 16250,00 грн прострочена заборгованість за процентами (а. с. 16).

20 серпня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу № 1-20/08/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступає ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а. с. 39-46).

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-20/08/2021 від 20.08.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № /567647 від 09.10.2020 на загальну суму 21250,00 грн, з яких: 5000,00 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту та 16250,00 грн прострочена заборгованість за процентами (а. с. 18).

25 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» було укладено договір факторингу № 1-25/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступає ТОВ «ФК АЙКОНС» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а. с. 20-27).

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-25/08/2021 від 25.08.2021 ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № /567647 від 09.10.2020 на загальну суму 21250,00 грн, з яких: 5000,00 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту та 16250,00 грн прострочена заборгованість за процентами (а. с. 17).

ТОВ «ФК АЙКОНС» на адресу відповідача направлялась вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором в сумі 21250,00 грн у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги. Вимога відповідачем не виконана, борг не погашено.

Отже, позивач як правонаступник має право вимоги до відповідача щодо стягнення нарахованої заборгованості.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Факт прострочення сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором №/567647 від 09.10.2020 не спростовано, доказів оплати відповідачем заборгованості суду не надані.

Відповідачем частково визнані пред`явлені позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості в розмірі: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 3750,00 грн заборгованість по відсотках.

Згідно із вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (статті 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

Доказів розірвання або визнання недійсним кредитного договору № /567647 від 09.10.2020 (на підставі якого виникло зобов`язання у відповідача перед позивачем щодо сплати кредиту) та/або до договорів факторингу № 1-20/08/2021 від 20.08.2021 та №1-25/08/2021 від 25.08.2021 (на підставі якого від первісного кредитора до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним договором) в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст. 629 ЦК України зазначені договори є обов`язковими для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.

Водночас суд зазначає, що за змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що сума кредиту за умовами кредитного договору № /567647 від 09.10.2020 становить 5000,00 грн, строк кредитування 30 днів до 07.11.2020, розмір процентів 2,5 % за добу (а. с. 32).

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи вищевикладене, можна вважати, що істотними умовами кредитного договору відповідно до закону є умови про предмет, ціну, строк його дії, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. З урахуванням цього, досягнутої сторонами ціни договору при його укладенні, до стягнення з відповідача належить сума невиконаного зобов`язання за умовами договору за обумовлений сторонами строк.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право первісного кредитора та позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припинилося після спливу визначеного договором строку надання кредиту, тобто після 07 листопада 2020 року, а тому з 08 листопада 2021 року первісний кредитор не мав права нараховувати передбачені кредитним договором відсотки, а мав право на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, але таких вимог не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 3750,00 грн за період з 09 жовтня 2020 року по 07 листопада 2021 року включно (5000,00 грн (сума кредиту) х 2,5 % (процентна ставка в день) х 30 днів (строк кредитування).

Згідно із ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на те, що відповідач не виконав умов кредитного договору та не повернув вчасно кредит і нараховані відсотки, суд дійшов висновку про те, з відповідача на користь позивача, як правонаступника кредитодавця, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № /567647 від 09.10.2020 в сумі 8750,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами за період 28.01.2021 по 26.02.2024 року в розмірі 3750,00 грн. Оскільки доказів пролонгації кредитного договору позивачем суду не надано, а тому проценти, які нараховувалися первісним кредитором після закінчення строку дії договору, тобто після 07.11.2020, нараховані безпідставно, і стягненню з відповідача не підлягають, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 11266 від 24.06.2025, керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 997,30 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правову допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано Договір про надання правової допомоги №16/06/2025 від 16 червня 2025 року (а. с. 28-31), укладений між ТОВ «ФК АЙКОНС», надалі клієнт, та адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем, надалі адвокат, свідоцтво про право на зайняття Пархомчуком С. В. адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18.07.2019 (а. с. 55), Акт про отримання правової допомоги від 01.08.2025 (а. с. 73) та платіжну інструкцію № 11927 від 01.08.2025 (а. с. 80).

Як вбачається з Акту про отримання правової допомоги адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № /567647 від 09.10.2020, згідно наведеного розрахунком обсягу та вартості послуг з правової допомоги адвокатом, а саме: 1. Зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК АЙКОНС» та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору №/567647 від 09.10.2020, кількість годин 1 година, вартість однієї години 2000,00 гривень (п. 3.1 договору про надання правової допомоги), загальна сума 2000,00 гривень; 2. складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг, аналіз судової практики, кількість годин 2,5 годин, вартість однієї години 2000,00 гривень, загальна сума 5000,00 гривень; 3. Інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи, кількість годин 1,5 годин, вартість однієї години 2000,00 гривень, загальна сума 3000,00 гривень; 4. Канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштою кореспонденції, загальна сума 500,00 гривень. Всього 10500,00 гривень.

Відповідно до платіжної інструкції № 11927 від 01.08.2025, платник ТОВ «ФК АЙКОНС», отримувач ОСОБА_2 , призначення платежу: оплата за правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 16.06.2025, сума 10500,00 гривень (а. с. 80).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи подані відповідачем заперечення щодо завищеного розміру витрат на професійну правову допомогу, приймаючи до уваги порядок подачі позивачем доказів, невелику складність судової справи, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи, ціною позову, незначним обсягом юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реальним часом, необхідним для виконання таких послуг, наданим адвокатом, відповідність їх за критерієм реальності, розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, проте заявлені витрати в розмірі 10500,00 грн є явно неспівмірними, і є доцільним стягнути з відповідача на користь позивача 4000,00 грн, зменшивши заявлену суму до стягнення.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись статтями 516, 517, 536, 549, 629, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 82, 89, 128, 130, 131, 133, 141, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю « ФК АЙКОНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» заборгованість за кредитним договором № /567647 від 09 жовтня 2020 року у розмірі 8750,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн простроченої заборгованості по тілу кредиту та 3750,00 грн простроченої заборгованості за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» судовий збір у розмірі 997,30 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено і підписано 18.08.2025.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» (адреса: вул. Саперне Поле, 12, нежитлове приміщення, 1008, м. Київ, 01042, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя А. О. Бойко