Провадження №2/367/3063/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Горбачової Ю.В.,

за участі: секретаря Музики Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

13 січня 2025 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, у відповідний строк позивач усунув виявлені недоліки.

З урахуванням заяви про усунення недоліків в обґрунтування позову позивач зазначає, що з 15 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу (у фактичних шлюбних відносинах).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що спільне життя не склалося, 25 жовтня 2016 року між сторонами відносини остаточно припинено, з того часу стосунки сторони не підтримують, спільна дитина фактично проживає та зареєстрована разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що відповідач протягом тривалого проміжку часу (більше 8 років) жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач самоусунулася від виховання дитини.

Позивач вказує, що любить свою доньку та має змогу забезпечити її всім необхідним, піклується про її розвиток, створює належні умови для життя, навчання та розвитку дитини. Відповідач покладених на неї законом батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання та фінансового забезпечення доньки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.

У зв`язку із зазначеним позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2025 року було закрито підготовче провадження у справі.

Позивач, будучи присутнім в судовому засіданні 16.06.25, підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судове засідання 15.07.25 позивач надав заяву про подальший розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Від відповідача надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Від представника третьої особи надійшла заява, в якій представник третьої особи просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримує. Також від третьої особи надійшов висновок органу опіки та піклування Бучанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У судовому засіданні 16.06.2025 були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що є товаришем позивача ОСОБА_1 . 8 років тому у позивача народилася дитина, мати дитини покинула її відразу, зловживала алкоголем. Свідок зазначив, що позивач всі ці роки опікується дитиною самостійно, без участі матері дитини у її вихованні та утриманні.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що є сусідкою позивача ОСОБА_1 , з яким вони товаришували з дитинства, мешкають поруч, в одному будинку, на різних поверхах. Свідок зазначила, що позивач має доньку ОСОБА_6 , якій 8 років. Мати дитини покинула її з батьком майже відразу після народження, ніякої допомоги не надає, її вихованням не займається. Донька позивача товаришує з її донькою (свідка ОСОБА_5 ), вони спілкуються, і ОСОБА_6 жодного разу не говорила що мати приходить або в інший спосіб з нею спілкується.

У судовому засіданні 16.06.2025 позивач ОСОБА_1 пояснив, що відповідач ОСОБА_2 самоусунулась від виховання та утримання доньки майже з народження дитини. Донька ОСОБА_6 знаходиться на повному його утриманні, він самостійно опікується її вихованням та розвитком і відповідач не приймає у цьому участі.

Також у судовому засіданні 16.06.2025 було з`ясовано думку малолітньої ОСОБА_3 , яка повідомила суду, що мати з нею не спілкується, її вихованням та розвитком займається тільки батько, а матір вона не пам`ятає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 30.07.2016, виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 436.

Позивач зазначає, що з 15 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу (у фактичних шлюбних відносинах).

Позивач вказує, що спільне життя не склалося, 25 жовтня 2016 року між сторонами відносини остаточно припинено, з того часу стосунки сторони не підтримують, спільна дитина фактично проживає та зареєстрована разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що відповідач протягом тривалого проміжку часу (більше 8 років) жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач самоусунулася від виховання дитини.

Позивач ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади № 2024/013670390 від 12.11.2024, копією витягу з реєстру територіальної громади № 2024/013699770 від 12.11.2024, копією витягу № П-30375 від 18.10.2024.

Відповідач опікується освітою дитини, що підтверджується копією характеристики від 04.11.2024 № 01-26/80 ОСОБА_3 з філії Ворзельської початкової школи Ворзельського ліцею № 10, в якій зазначено, що дитину виховує батько, приділяє багато уваги навчанню і вихованню дитини, відвідує школу, цікавиться успіхами доньки, матір не приділяє уваги донці, не цікавиться її життям, в школі жодного разу не з`являлась; копією характеристики від 29.05.2024 № 37 ОСОБА_3 з ЗДО № 11 «Берізка», в якій зазначено, що приводив та забирав дитину з садочку зазвичай тато, маму в садочку не бачили; копією характеристики від 25.10.2024 № 01-38/84 ОСОБА_3 з Львівської ЗОШ І-ІІ ступенів ст. Мукачівської ради, з якої вбачається, що дитину виховує батько, мати жодного разу не зв`язувалась зі школою та не брала участь у навчально-виховному процесі, батько ОСОБА_1 відвідував навчальний заклад, цікавився успіхами дитини в навчанні, поведінкою, емоційним станом доньки, забезпечував усім необхідним.

Відповідно до копії довідки КНП «Бучанського центру первинної медико-санітарної допомоги» від 18.10.2024, ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_3 знаходяться під наглядом у Ворзельській амбулаторії ЗПСМ, з народження дитиною опікується батько, вчасно відвідує прийоми лікаря, дитина щеплена по віку.

Відповідно до копії декларації № 0001-9Р6Е-ЕН00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, пацієнта ОСОБА_3 , законним представником пацієнта зазначено ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що любить свою доньку та має змогу забезпечити її всім необхідним, піклується про її розвиток, створює належні умови для життя, навчання та розвитку дитини. Відповідач покладених на неї законом батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання та фінансового забезпечення доньки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.

Позивач позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується копією характеристики за місцем роботи у ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «МЕТТРАНССЕРВІС» на посаді менеджер з питань регіонального розвитку, отримує дохід, що підтверджується відповідною довідкою.

Згідно копії довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 804 від 31.10.2024, психіатричних, у тому числі спричинених вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання батьківських обов`язків не виявлено.

Позивач ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, в розшуку не перебуває, що підтверджується копією витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості».

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 758/9706/18 (провадження № 61-17898св20).

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Згідно із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13192/19-ц (провадження № 61-2237св21).

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення відповідача батьківських прав, покладено на позивача.

Оцінюючи надані суду письмові докази, заслухавши свідків та думку дитину, суд дійшов висновку, що відповідач без поважних причин та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини, не проявляє інтересу до дитини та її подальшої долі, що свідчить про її нехтування покладеними на неї обов`язками по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини.

З аналізу наведених вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Зазначене твердження викладене в ст. 141 Сімейного кодексу України, згідно із якою - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У зв`язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 12, 19, 150, 155, 164, 166 СК України, ст. 81, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав стосовно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.12.2024 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за вимогу про позбавлення батьківських прав в розмірі 605,60 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, за вимогу про позбавлення батьківських прав, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 30.01.2025 року, що становить грошову суму - 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області як орган опіки та піклування: адреса: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Енергетиків, буд. 12, .

Суддя: Ю.В. Горбачова