Справа № 461/5884/25
Провадження № 2/461/2961/25
УХВАЛА

07.08.2025 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі головуючого - судді Стрельбицького В.В., за участі секретаря судового засідання - Александрович М.І., розглядаючи матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим. 2; ; e-mail: ), в особі представника адвоката Дідуха Євгена Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

I.Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу, яка його заявила, суть питання, яке вирішується судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», в особі представника адвоката Дідуха Євгена Олександровича, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Ідея Банк» про стягнення заборгованості, з підстав наведених у позовній заяві.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.07.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

25.07.2025, шляхом формування документів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», представником відповідача подано клопотання про зміну територіальної підсудності справи.

В обґрунтування наведеного клопотання представник зазначає, що місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 18.11.2021 року по теперішній час задеклароване/зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що, в свою чергу, у відповідності до адміністративного поділу не відносить до юрисдикції Галицького районного суду міста Львова, тобто позовну заяву подано до цього суду з порушенням правил підсудності, встановлених ст. 27 ЦПК України, а відтак даний спір не підсудний Галицькому районному суду міста Львова.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

Виходячи з необхідності дотримання розумних строків під час провадження у справі, зважаючи на вищенаведені доводи та мотиви, суд вважає за можливе за наведених обставин розглянути клопотання по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

II.Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити за наступних підстав.

Згідно ст. 1 ЦПК України, цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положення статті 4 цього ж кодексу, серед іншого, визначають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 8 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року № 725/2910/19 (провадження № 61-8546св20) зазначено, що тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Відповідно до п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 532 ЦК України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4)за грошовим зобов`язанням за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням)кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору №Z06.203.75990 від 20.03.2017 року та угоди №C21.203.77360 від 20.10.2017 року, та стягнення заборгованості з відповідача, який, за твердженням позивача, є боржником за кредитним договором, на користь позивача, який набув статус кредитора на підставі договору факторингу.

Таким чином, спірні правовідносини виникли з кредитного договору №Z06.203.75990 від 20.03.2017 та угоди №C21.203.77360 від 20.10.201 року, оскільки саме з них, за твердженням позивача, виникли грошові зобов`язання у відповідача.

Згідно п. 5.6 кредитного договору №Z06.203.75990 від 20.03.2017 року, сторони підтверджують, що цей договір виконується за місцем знаходження банку: 79008, м. Львів, Галицький район, вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може пред`являтись також за місцем виконання договором.

Крім того, згідно п. 10 угоди №C21.203.77360 від 20.10.2017 року, сторони підтверджують, що ця угода виконується за місцем знаходження банку : 79008, м. Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цією угодою, позов може бути пред`являтися також за місцем виконання угоди.

Отже, в кредитному договорі №Z06.203.75990 від 20.03.2017 року та угоді №C21.203.77360 від 20.10.2017 року зазначено місце виконання кредитного договору.

Суд приходить до висновку про те, що оскільки в кредитному договорі №Z06.203.75990 від 20.03.2017 року та угоді №C21.203.77360 від 20.10.2017 року зазначено місце їх виконання, а саме, місце знаходження банку: 79008, м Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11, то підсудність даної справи з врахуванням вимог частини 8 статті 28 ЦПК України, має визначатися за правилами альтернативної підсудності, а не за правилами загальної підсудності.

В свою чергу, суд зазначає, що зміна кредитора у зобов`язанні не призводить до зміни умов кредитного договору, в тому числі і пунктів договорів про можливість пред`явлення позову за місцем його виконання, яким за умовами договору і угоди є місцезнаходження кредитора, і позивач пред`являє вимоги до відповідача саме в порядку ч. 8 ст. 28 ЦПК України.

З огляду на наведене, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про зміну територіальної підсудності справи є безпідставним та необґрунтованим, а тому воно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 19, 259, 260 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача - Майнард Наталії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про зміну територіальної підсудності цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», в особі представника адвоката Дідуха Євгена Олександровича, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Ідея Банк» про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 07 серпня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький