Справа № 359/9508/25
Провадження № 2-н/359/1346/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області О.Ю. Семенюта, вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана вище заява.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та дослідивши додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Наказне провадження - це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Правилами ст. 161 ЦПК України визначений чіткий перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів заяви вбачається, що договір позики у вигляді розписки від 12.06.2025 р. укладено між фізичними особа ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Відомостей, що ОСОБА_2 є фізичною особою - підприємцем в договорі у вигляді розписки не зазначено.

Згідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, приходжу висновку, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, а тому слід відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3-6 ч.1ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.161,165,166 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики.

Роз`яснити заявнику зміст ч.2 ст.166 ЦПК України про те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1ст.165ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Ю. Семенюта