Справа № 462/6618/23
УХВАЛА

11 серпня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Свищо В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 (заінтересовані особи: Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго», приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Сокіл Віталія Іванівна) про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати судовий наказ № 462/6618/23 від 04 жовтня 2023 року, виданий Залізничним районним судом м. Львова таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 04 жовтня 2023 року Залізничним районним судом м. Львова виданий судовий наказ № 462/6618/23, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 21581 грн 50 коп. боргу за послуги теплової енергії. 16 січня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. від 16 січня 2024 року серія ВП № 73845144 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу. Ухвалою Львівської міської ради від 06 липня 2023 року № 3409 вирішено припинити ЛКП «Залізничнетеплоенерго» шляхом приєднання до ЛКП «Львівтеплоенерго». Таким чином, на дату видачі судового наказу ЛКП «Залізничнетеплоенерго» вже не існувало, а відтак вказаний лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню. В зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити.

Суд ухвалив розглядати справу без участі заявника та заінтересованих осіб, які будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви в силу вимог частини 3 статті 432 ЦПК України. Крім цього, заявник та приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. подали до суду письмові клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2023 року Залізничним районним судом м. Львова виданий судовий наказ № 462/6618/23, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 21581 грн 50 коп. боргу за послуги теплової енергії /а.с.21/.

22 липня 2024 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова, яка була залишена в силі постановою Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2024 року, в справі № 462/6618/23 за заявою ОСОБА_1 постановлено: відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 04 жовтня 2023 року; заяву ОСОБА_1 від 07.03.2024 року про скасування судового наказу виданого Залізничним районним судом м. Львова 04.10.2023 року повернути /а.с.64-66/.

16 січня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. від 16 січня 2024 року серія ВП № 73845144 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Залізничного районного суду м. Львова № 462/6618/23 про стягнення з боржника ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 21581 грн 50 коп. боргу за послуги теплової енергії /а.с.115/.

ОСОБА_1 обґрунтовує заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню тим, що на дату видачі судового наказу ЛКП «Залізничнетеплоенерго» вже не існувало.

Ухвалою Львівської міської ради від 06 липня 2023 року № 3409 вирішено припинити ЛКП «Залізничнетеплоенерго» шляхом приєднання до ЛКП «Львівтеплоенерго» /а.с.102/.

Станом на 10 серпня 2025 року ЛКП «Залізничнетеплоенерго» перебуває в стані припинення, тобто, вказане підприємство, як юридична особа не вважається на даний час припиненим /а.с.136,137/.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно з частиною 3 статті 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Згідно з частинами 1, 5 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Суд зазначає, що саме лише прийняття рішення про реорганізацію суб`єкта господарювання не позбавляє його статусу юридичної особи, і до моменту передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника, внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення його діяльності він, зокрема, може виступати стягувачем у виконавчому провадженні.

З огляду на наведене, обставини щодо лише самого ухвалення Львівською міською радою рішення щодо припинення ЛКП «Завлізничнетеплоенерго», на які посилається ОСОБА_1 не ототожнюються з підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, суд, взявши до уваги, що судовий наказ не виконано, а також, те, що стягувач у виконавчому провадженні ЛКП «Залізничнетеплоенерго» не позбавлено на даний час статусу юридичної особи, приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статтею 432 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволені заяви ОСОБА_1 (заінтересовані особи: Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго», приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Сокіл Віталія Іванівна) про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя:

Оригінал ухвали.