Справа № 472/59/25
Провадження №2/472/199/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Дівульської А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у селищі Веселинове Миколаївської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності,
16 ічня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 є власником 5/100 часток нежитлової будівлі загальною площею 271,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
На сьогоднішній день позивач бажає продати належну їй частку будівлі, а відповідачі не бажають скористатись своїм переважним правом викупити її частку. Таким чином, відчужити частку будівлі третім особам без поділу будівлі неможливо. За такого, у позивача виникла необхідність здійснити поділ будівлі в судовому порядку.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Губська Ю.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 29 липня 2025 року представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити..
Представник відповідача Веселинівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином. 28 лютого 2025 року представник відповідача Стаднічук А.І. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.
В підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином. 15 квітня 2025 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 5/100 часток нежитлової будівлі загальною площею 271,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності, копією договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі, технічним паспортом нежитлової будівлі та довідкою Веселинівської філії КП "ММБТІ" № 2-78 від 26.09.2023 року (8-9, 16), а також матеріалами інвентарної справи.
Також, судом встановлено, що інші 5/100 частини вищевказаної нежитлової будівлі належать відповідачу ОСОБА_2 , 23/100 частини - відповідачу ОСОБА_3 , 6/100 частини - відповідачку ОСОБА_4 , та 18/100 частини відповідачу Веселинівській селищній раді, що підтверджується довідкою Веселинівської філії КП "ММБТІ" № 2-78 від 26.09.2023 року (16), а також матеріалами інвентарної справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).
Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. (ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України).
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України).
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».
В матеріалах справи наявний висновок Веселинівської філії КП "ММБТІ" № 3-79 від 26.09.2023 року (а.с. 17), відповідно до якого виділ належних позивачу 5/100 часток нежитлової будівлі є технічно можливим. Заперечень проти такого виділу від співвласника нежитлової будівлі не надійшло.
Таким чином, за встановлених обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що представник позивача не просила стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача, сплаченого позивачем судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, - задовольнити повністю.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , в натурі у окремий об`єкт належні їй на праві власності 5/100 частин із нежитлової будівлі загальною площею 271,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 12,8 кв. м.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на нежитлову будівлю площею 12,8 кв. м., утворену в результаті виділу, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , у нежитловій будівлі загальною площею 271,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко