Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2029/25
Провадження № 2/279/1118/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ІвашкевичО. Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О, розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати спадкодавець за законом ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавця за законом, відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . До участі в справі, в якості відповідача позивач залучив свого сина ОСОБА_2 , який проживав разом із спадкодавцем та в силу ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась з моменту смерті спадкодавця за законом. Як на поважність причин пропущення строку зазначив, що вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки доглядає за спадковим будинком, оброблює земельну діляїпсу, інтересу до спадкового майна ніколи не втрачав. Відмов від прийняття спадщини не писав. Звернувшись в 2024 році до нотаріуса позивач отримав роз`яснення, що ним пропущено строк прийняття спадщини, та рекомендацію звернутись до суду за захистом своїх прав. З огляду на зазначені обставини звернувся до суду для визначення йому додаткового строку тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.04.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, та призначено підготовче засідання.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 139, правом подачі відзиву на позов не скористався.

Позивач у позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі.

Під час підготовчого провадження та проведення підготовчого засідання у даній справі вчинено підготовчі дії, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, з`ясовано обсяг доказів, за клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Коростенського РНО Зіневич І.Ю. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів під час розгляду справи по суті; визначено дату проведення судового розгляду. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.07.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні о 13 год. 00 хв. 12.08.2025 року.

Відповідач у судове засідання не з`явився, правом подачі заяв по суті чи процесуальних клопотань до суду не скористався.

У силу ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спірні правовідносини регулюються 6 книгою "Спадкове право" Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 87 років в с.Іванівка Коростенського району Житомирської області померла ОСОБА_3 , про що у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області 10.05.2011 року зроблено актовий запис № 17.

З довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ушомирської сільської ради № 318 від 16.10.2024 року вбачається, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживав, зокрема її онук ОСОБА_2 , 1986 р.н.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину, оскільки матеріали спадкової справи № 41/2024 не містять заяви про його відмову від спадщини.

Позивач відноситься до першої черги спадкування за законом, що підтверджується доданими до позовної заяви документами, а саме свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 01.03.1960 року.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Зазначене свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця.

Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

ВІдповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, суд має встановити, чи є у даній справі факт порушення, невизнання або оспорювання прав чи інтересів позивача, тобто чи виник спір між позивачем та відповідачем щодо прийняття ними спадщини, чи був використаний позивачем спосіб позасудового врегулювання права на спадщину шляхом отримання згоди від спадкоємця, який прийняв спадщину на подання такої заяви нотаріусу. Однак до позовної заяви не долучено доказів того, що позивач звертався до ОСОБА_2 як спадкоємця, який прийняв спадщину, з проханням надання згоди спадкувати разом з ним та чи відмовив останній позивачу у наданні цієї згоди.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав та передчасність звернення до суду.

Разом з тим, досліджуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд має враховувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію послідовно дотримується у своїй практиці Верховний Суд, зокрема у справі № 172/888/18 у постанові від 30.07.2020 року.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

У цій справі шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 сплив 07.11.2011 року, а позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише у 04 листопада 2024 року .

Поважність причин пропуску позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини обґрунтовується тим, що він помилково трактував положення закону щодо порядку та строку прийняття спадщини, вважаючи, що фактично вступив у володіння та управління спадковим майном. Інших причин позивачем не зазначено.

Суд, дослідивши зміст позовної заяви та долучені до нього докази дійшов висновку, що позивачем не наведено жодної обставини, яка була об`єктивною та непереборною перешкодою, та з якою закон пов`язує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, тобто не встановлено наявність істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Наведені у позовній заяві обставини не відносяться до таких, що дають підстави для застосування ч.3 ст.1272 ЦК України.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Тобто, незнання порядку прийняття спадщини чи помилкове тлумачення правових норм саме по собі не вважається поважною причиною для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Суд може надати додатковий строк лише у випадку, якщо особа довела наявність об`єктивних, непереборних, істотних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 року у справі № 638/16540/20 та постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2024 року у справі № 161/17389/23.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судом роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з невикористанням позивачем позасудового врегулювання можливості подання заяви нотаріусу за згодою зі спадкоємцем, встановленої ч.2 ст.1272 ЦК України, а також відсутності поважних причин для надання додаткового строку прийняття спадщини у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати у справі відповідно до ст.141 ЦПК України, вважати понесеними позивачем.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ