Справа № 159/5080/25
Провадження № 2-з/159/19/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі судді Чалого А.В., за участі секретаря судового засідання Конашук М.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства за рішенням суду, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2025 ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Самулевич О.М. звернулася до суду з заявою в якій просить вжити передбачені ч. 1 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, зокрема, автомобіль марки (модель) "Opel vectra", рік випуску 1997, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонити вчиняти дії щодо відчуження у будь-який спосіб вказаного транспортного засобу на користь третіх осіб, а також передавати даний транспортний засіб в заставу чи в найм (оренду), чи у володіння та користування (прокат) з правом керування вказаним транспортний засобом третім особам.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є відповідачем у справі за її позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів. Заявниця вказує, що з березня 2025 самостійно утримує спільних дітей, відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу відмовляється. ОСОБА_1 вважає, що на даний час існує ризик (реальна загроза) незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивачки, який проявляється через вплив відповідача на виконуваність рішення суду у даній справі, шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивачки та її неповнолітніх дітей, за захистом яких вона звернулась до суду. Відповідач вчиняє дії щодо відчуження майна та намагається продати належний йому автомобіль. Відповідно, продаж належного йому автомобіля під час розгляду даної справи строк розгляду якої може становити що найменше 270 днів (сім місяців), матиме настання негативних майнових наслідків для позивачки, які можуть настати внаслідок невжиття заходів забезпечення позову, не гарантуватиме, може істотно утруднити, та унеможливить в подальшому реальне виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову.

Розгляд заяви здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Одним із видів забезпечення позову згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України є заборона вчиняти певні дії.

Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав, а існування загрози їх порушення повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Матеріали цивільної справи з питання вирішення заяви про забезпечення позову не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову накладення арешту на рухоме майно відповідача, дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі про визнання батьківства за рішенням суду та стягнення аліментів.

Саме лише посилання заявниці на те, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити і унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист і поновлення оспорюваних прав та інтересів, а також прав та інтересів дитини, за захистом яких вона звернулася до суду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства за рішенням суду, стягнення аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя А. В. Чалий