Провадження №: 2/336/1965/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженнябез повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 , на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2017 року по цивільній справі 336/6065/17 на її користь, на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1000,00 грн. щомісячно на всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дітей повноліття, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Ухвалою суду від 24.03.2025 р. відкрито провадження у справі та постановлено розглядати її на підставі ст. 274 ч. 4 п.1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

30 червня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Вартанової Г.М. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на період його проходження військової служби, на підтвердження в якості додатку долучила витяг із наказу № 81 від 21.03.2025 року, в якому зазначено, що солдат ОСОБА_2 , солдат резерву взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.03.2025 року № 87-РС на посаду механіка-водія 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 21.03.2025 року приступив до виконання службових обов`язків.

Крім того, 30.06.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Вартанової Г.М. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів з військової частини НОМЕР_1 .

04.08.2025 року від позивачки ОСОБА_1 надійшло заперечення на клопотання про зупинення провадження. В обгрунтування заперечень зазначає, що представником відповідача не було ддолучено доказів про переведення підрозділу, в якому відповідач по справі проходить військову службу, на воєнний стан (як передбачено відповідними положеннями ст. 251 ЦПК України). Крім того, відповідачем до розгляду справи залучено представника, тому відсутність самого відповідача не перешкоджає розгляду справи в суді. Тому враховуючи відсутність обставин відповідно до п. 2 с. 1 ст. 251 ЦПК України, які унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, просила відмовити у задоволенні клопотання предстанвика відповідача про зупинення провадження у справі.

Суддя, дослідивши вказані клопотання, матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Досліджуючи питання можливості зупинення провадження у справі з тих підстав, що відповідач перебуває на військовій службі, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до позиції викладеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду № 484/40/21 від 19 грудня 2024 року вбачається наступне.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права. Цією ж статтею встановлюються основні засади судочинства, до яких, серед інших, відносяться розумні строки розгляду справи судом (пункт 7).

Статтею 8 Конституції України передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

З огляду на те, що збройна агресія рф проти України триває вже понад десять років, а особливий (а в подальшому воєнний) стан неодноразово продовжувався, зупинення провадження на невизначений строк не може вважатися таким, що відповідає основним засадам судочинства, встановленим Конституцією України.

Крім того, суд бере до уваги, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. При цьому розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (справи "Фрідлендер проти Франції", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії", "Літоселітіс проти Греції").

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Статтею 77 ЦПК України визначено,що належним є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як роз`яснено у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді спав в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги або заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи, що у даній справі зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) які є предметом судового розгляду, суд не вправі посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи, внаслідок чого клопотання задоволенню не підлягає.

Предметом позову у цій цивільній справі є зміна розміру аліментів. Верховний Суд у справі № 596/826/21-ц дійшов висновку, що керівним принципом у справах про стягнення аліментів, враховуючи їхню правову природу та цільовий характер, повинно бути дотримання найкращих інтересів дитини. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне врахувати важливість предмету позову під час вирішення питання про розумність тривалості судового розгляду.

Також суд враховує, що відповідач не позбавлений можливості взяти участь у справі та бути почутим, зокрема, шляхом: надання заяв по суті справи (як у письмовому вигляді шляхом надсилання поштою, так і в електронному вигляді шляхом надсилання через засоби Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи).

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач у цій справі скористався інститутом представництва та правничою допомогою, забезпечивши участь свого представника під час розгляду справи, який є адвокатом, що підтверджується ордером від 29.05.2025.

Таким чином, враховуючи відсутність обставин, відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, які унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, беручи до уваги обставини, викладені у позові, враховуючи положення Конституції України щодо розумних строків розгляду справи як основних засад судочинства, положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку, виходячи з предмету позову та превалювання інтересів дитини, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотань про витребування доказів, про зупинення провадження та продовжити судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 8, 51, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 10, 11, 84, 251, 253, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Вартанової Г.М. про витребування доказів по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

В задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Вартанової Г.М. про зупинення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Судове засідання відкласти на 04.09.2025р. без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А.Галущенко