Справа № 727/9741/25
Провадження № 2/727/2368/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

06 серпня 2025 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Літвінова О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу у розмірі 290 208,00 грн на підставі договору позики від 22.10.2024 року.

У зв`язку з цим, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту (заборони на відчуження) на:

- транспортний засіб марки RENAULT GRAND SCENIC, 2009 року випуску, який належить відповідачу на праві приватної власності;

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній сумісній власності відповідача з іншою особою.

На обґрунтування заяви позивач вказує, що на час розгляду справи відповідач може відчужити належне йому майно, у тому числі транспортний засіб або квартиру, що унеможливить або істотно ускладнить виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Позивач зазначає, що враховуючи майнову складову позову, вжиття таких заходів є необхідним для забезпечення реального виконання судового рішення та захисту прав позивача.

Суд, дослідивши подані матеріали, приходить до таких висновків.

Питання забезпечення позову врегульовано главою 10 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина друга статті 149 ЦПК України передбачає: «Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду».

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі чи сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору;

4) зупиненням реалізації майна у разі пред`явлення позову про визнання недійсними договорів, на підставі яких здійснюється така реалізація;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, оскарженого боржником у суді.

Частина третя статті 150 ЦПК України визначає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частина перша статті 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову подається у письмовій формі та повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) заявника та інших учасників справи, їхні місця проживання або місцезнаходження;

3) обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник;

5) докази, що підтверджують необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Частина перша статті 153 ЦПК України встановлює: «Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи».

Суд зазначає, що відповідно до витягу з ЄДР, квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно з усталеною судовою практикою, зокрема правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду, арешт на нерозподілену частку в об`єкті спільної сумісної власності не допускається, оскільки порушує права іншого співвласника та суперечить принципу співмірності забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає, що заява позивача в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки арешт на об`єкт, який належить кільком особам на праві спільної сумісної власності без виділу частки, є юридично неможливим та таким, що порушує права третіх осіб.

Разом з тим, надані позивачем матеріали, зокрема витяг з ЄДР МВС, свідчать, що транспортний засіб RENAULT GRAND SCENIC, 2009 року випуску, належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Враховуючи, що відповідач має необмежену можливість розпорядитися транспортним засобом у будь-який момент, що може унеможливити виконання рішення суду, арешт на вказаний автомобіль є співмірним та обґрунтованим заходом забезпечення позову.

Таке забезпечення не позбавляє відповідача права володіння та користування майном, а лише обмежує його право розпорядження.

Суд враховує положення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право мирно володіти майном, та практику ЄСПЛ, зокрема у справах «Пантелеєнко проти України», «Дорані проти Ірландії», де наголошено, що будь-яке обмеження прав має бути виправданим, співмірним та не порушувати баланс інтересів.

Ураховуючи викладене, наявність спору, розмір позовних вимог, характер майна та ступінь ризику щодо його відчуження, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149157, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту (заборони на відчуження) на транспортний засіб RENAULT GRAND SCENIC, 2009 року випуску, який належить ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

У задоволенні заяви в частині накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Копію ухвали направити для виконання у Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Чернівецькій області (філія РСЦ ГСЦ МВС), (м. Чернівці, вул. Руська, 248-М).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: О.Г. Літвінова