Провадження № 2/359/2106/2025
Справа № 359/2398/25
30 квітня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В..
при секретарі - Степаненко А.О.,
за участі представника позивача - Крилова Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
03 березня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в системі «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшла вищезазначена позовна заява, з проханням : визнати виконавчий напис від 17.01.2022 № 5880, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 30 630,00 грн., таким, що не підлягає виконанню ( а. с. 3-11).
Одночасно з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ( а. с. 12-18).
Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 17.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5880, яким запропоновано звернути стягнення заборгованості, за кредитним договором № 0758-9937 від 28.07.2021, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», боржником за яким є Позивач. Стягнення заборгованості, відповідно до виконавчого напису проводиться за період з 16.08.2021 по 15.12.2021.
Крім того зазначено, що постановою від 16.02.2022, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О., відкрито виконавче провадження ВП № 68654321, з примусового виконання виконавчого напису № 5880, вчиненого 17.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. Постановою від 18.05.2023 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. в рамках виконавчого провадження ВП № 68654321 накладено арешт на кошти боржника. У подальшому діяльність приватного виконавця, виконавчого округу Київської області Канцедала О.О., було зупинено та заміщено приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шарковим О.О..
Позивач вважає, що виконавчий напис № 5880 від 17.01.2022 порушує його права, оскільки був вчинений з порушенням вимог ЗУ № 3425-XII «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів
Отже позивач був позбавлений можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Ухвалою від 05 березня 2025 року зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 68654321 від 16 лютого 2022 року, відкритим на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем № 5880 від 17 січня 2022 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 ( а. с. 41-44).
Ухвалою від 06 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 46-47).
У судовому засіданні представник позивача Крилов Д.А. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.
Представники відповідача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та третіх осіб, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не відомо, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не надійшло.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У судовому засіданні встановлено, що 17.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5880, яким запропоновано звернути стягнення заборгованості, за кредитним договором № 0758-9937 від 28.07.2021, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», боржником за яким є ОСОБА_1 за період з 16.08.2021 по 15.12.2021 ( а.с. 19, 66).
Постановою від 18.05.2023 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 21-22).
Згідно із наданими суду документами, між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 28.07.2021 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 0758-9937 (а.с. 67-69).
Разом із з цим, ані доказів отримання позивачем кредитної картки, ані даних щодо здійснених позивачем витрат за рахунок кредитного ліміту (дат отримання та розміру використаних кредитних коштів), здійснених позичальником платежів на погашення кредиту та сплату процентів, можливої неустойки, суду надано не було.
За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»).
Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, а саме: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.
Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.
Належних і допустимих доказів того, що приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність цієї суми заборгованості, як і доказів направлення стягувачем повідомлення боржнику про погашення заборгованості.
Проте, ці обставини мали бути перевірені приватним нотаріусом Бригіда В.О. перед вчиненням виконавчого напису в силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат».
Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у Постанові від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Так, зі змісту виконавчого напису не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому слід дійти висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості за кредитним договором зазначений у написі є безспірним.
Доказів, які б доводили протилежне, суд надано не було.
Таким чином, приватним нотаріусом Бригіда В.О. не міг бути вчинений оспорюваний виконавчий напис на підставі зазначеного у ньому договору про відкриття кредитної лінії № 0758-9937,укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», який не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про виконавчий напис», а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Будь-яких доказів, які б спростовували ці висновки суду, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1453 гривні 44 копійки за вимогою немайнового характеру (а.с.1,2), підлягають стягненню на її користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 128,141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-282 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1453 гривні 44 копійки (одна тисяча чотириста п`ятдесят три гривні сорок чотири копійки)
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 д
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 05.05.2025.
Суддя І. В. Муранова-Лесів