465/5806/25
2/465/3408/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06.08.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце проживання: АДРЕСА_2 ),

предмет позову: стягнення аліментів на дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в:

7 липня 2025 року уповноважений представник позивача, адвокат Левченко М.М., через систему «Електронний суд», звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , у розмірі всіх видів заробітку але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти на користь позивача на її утримання у розмірі всіх видів заробітку до досягнення спільною дочкою трирічного віку.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судом скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі.

5 серпня 2025 року до суду надійшла довідка (вх.№24329/25) про місце реєстрації відповідача, та підтверджено його дійсне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що така не відповідає вимогам ст. 43, 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Позовна заява подана через систему «Електронний суд», однак доказів надсилання позовної заяви з додатками відповідачу позивачем не надано.

На необхідність дотримання указаних вимог вказує абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, відповідно до якого, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Звертаючись до суду із позовом, на позивача покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення. Саме зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог ЦПК України про належне надсилання позовної заяви та документів іншій стороні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №916/2110/20.

Відтак, позивачу необхідно з урахуванням встановленого судом зареєстрованого місця проживання відповідача, надіслати ОСОБА_2 примірник позовної заяви з додатками за адресою: АДРЕСА_3 та надати суду докази такого надсилання.

Крім цього, відповідно до п. 3, ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити зазначення ціни позову, яка, відповідно до п.3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Разом з тим, зміст позовної заяви не містить визначення позивачем ціни позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За правилами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Однак, позивачем до матеріалів позовної заяви додано копію доказу, а саме свідоцтва про народження спільної дочки сторін, викладеної мальтійською мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.1999 (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Великою Палатою Верховного Суду неодноразово наголошувалося, що процесуальні документи мають подаватися до суду лише державною мовою (справа № 9901/12/20, провадження №11-56заі20, справа №826/7329/17, провадження № 11-28заі21).

Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що подані судові документи повинні бути викладені державною мовою. Така правова позиція викладена у ухвалі Верховного суду України від 31.03.2020 у справі №636/398/19, провадження №61-5685ск20; від 19.03.2020 у справі № 629/5741/19, провадження №61-5019ск20; від 02.03.2020 у справі №623/4072/19, провадження №61-2581ск20; від 27.02.2020 у справі №638/6372/19, провадження №61-2956ск20.

Відтак, до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».

Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

В той же час, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, частина з них подана іноземною мовою без перекладу. Відтак, суд позбавлений можливості дослідити їх зміст.

Крім цього, як уже зазначено вище, відповідно до п. 5, 8 ч. 3 ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку та, відповідно аліментів на дитину. При цьому, позивач у своєму позові не зазначає про ту обставину, що дитина проживає разом з нею та не зазначено про те, які докази підтверджують ту обставину, що дитина дійсно проживає із позивачем.

Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Разом з тим, в позові не зазначено про докази, які підтверджують, що дитина дійсно проживає із позивачем та таких доказів, всупереч вказаним вище положенням, до позову не додано, оскільки результатів розгляд вказаної вище заяви про декларування місця проживання дитини суду надано не було.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, які надійшли на адресу суду 05.08.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Разом із цим, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, які надійшли на адресу суду 05.08.2025, ОСОБА_3 17.11.2024 зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться.

Суд також приймає до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висвітлену 07.02.2024 у справі № 295/434/22, провадження № 61-10948св23, згідно якої формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 08.03.2017 у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву, необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків у відповідності до ч. 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суддя роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175,177,185,260,293, 294, 296, 297 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без руху.

Надати представнику позивача строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Баран О.І.