справа №732/2067/24
провадження № 2/732/479/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до Агропромислового кооперативу «Старосільський» (юридична адреса: вул. Дніпрова, 7, селище Відрадне Запорізького району Запорізької області, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» (юридична адреса: вул. О. Молодчого, 44, м. Чернігів, 14013, ) про дострокове розірвання договору оренди землі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до Агропромислового кооперативу «Старосільський» та ТОВ «Агроальянс-2009», в якому просила достроково розірвати договір оренди землі, зареєстрований 06 серпня 2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, укладений між нею та відповідачем АПК«Старосільський» щодо земельної ділянки площею 4,8169 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського (після реформування Чернігівського) району Чернігівської області, кадастровий номер :05:000:3421, припинити речове право оренди вказаної земельної ділянки, яке зареєстроване за АПК «Старосільський», та припинити речове право право суборенди земельної ділянки, яке зареєстроване за ТОВ «Агроальянс-2009». Також позивач просила стягнути з відповідачів на її користь сплачений судовий збір.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024 справу передано для розгляду судді Бойко А.О.

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року цивільну справу № 732/2067/24 (провадження №2/732/95/25) за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу «Старосільський» та ТОВ «Агроальянс-2009» про дострокове розірвання договору оренди землі передано на розгляд за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 18 липня 2025 року ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року у справі №732/2067/24 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Після повернення з апеляційного суду справу передано раніше визначеному складу суду.

Ухвалою судді від 31 липня 2025 року справу призначено до розгляду та призначено судове засідання на 12 серпня 2025 року на 08 год 30 хв.

У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. У позовній заяві міститься письмове клопотання позивачки з проханням розглянути справу без її участі.

Відповідач АПК «Старосільський» і арбітражний керуючий АПК «Старосільський» Кучак Ю. Ф., відповідач ТОВ «Агроальянс-2009» про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином, представники відповідачів у засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявні довідки про доставку електронного документу в електронні кабінети одержувачів.

Відзивів на позов від відповідачів до суду не надійшло.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

27.12.2024 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача АПК «Старосільський» арбітражного керуючого Кучака Ю. Ф. надійшла заява про закриття провадження у справі, яку заявник обґрунтовує тим, що постановою Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі № 908/1114/24, серед іншого, визнано відповідача АПК «Старосільський» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Кучака Ю. Ф., а також з посиланням на позицію по аналогічним справам, викладену в постановах Чернігівського апеляційного суду у справах № 732/1015/24 від 03.12.2024 та № 732/702/24 від 04.12.2024 вказує, що змінами, внесеними Законами України від 28.04.2021 № 1423-ІХ, від 02.05.2023 № 3065-ІХ до частини п`ятої статті 93 Земельного кодексу України були розширені повноваження орендаря щодо розпорядження правом оренди земельної ділянки, зокрема, орендар набув право відчужувати, передавати в заставу право оренди земельною ділянкою сільськогосподарського призначення без погодження із власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Тобто законодавець зняв обмеження оборотоздатності майнових прав (оренди) для користувача земельної ділянки, надавши йому право відчужувати їх без погодження з власником. Оскільки права й обов`язки в орендних правовідносинах зберігаються і після набрання чинності новим нормативно-правовим актом, тобто є триваючими, тому до правовідносин щодо відчуження права оренди земельної ділянки застосовуються положення нових актів цивільного законодавства. Така правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11.07.2024 № 904/9875/21. Заявник вказує, що вказана справа має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Дослідивши зміст та обґрунтованість поданої арбітражним керуючим заяви, суд вказує таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі КУзПБ).

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог. Такий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17 (провадження № 14-178цс19); від 12.06.2019 у справі № 289/233/18 (провадження № 14-171цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/718/18 (провадження № 14-126цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/2210/17 (провадження № 14-129цс19); від 03.07.2019 у справі № 289/2204/17 (провадження № 14- 246цс19).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частина 2 ст. 7 КУзПБ визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги щодо майна боржника. Виключень з цього правила не передбачено.

Таким чином, розгляд усіх спорів, які визначені ч. 2 ст. 7 КУзПБ, щодо боржника у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та в межах такої справи. Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Зазначену вище правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19).

Аналіз статті 7 КУзПБ дає підстави дійти висновку, що до юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесені не тільки майнові, а й немайнові спори, що виникають як з приватних, так і з публічних правовідносин, у яких стороною є боржник.

Суд зазначає, що в межах цього позову розглядається спір щодо дострокового розірвання договору оренди землі, укладеного між позивачкою та АПК «Старосільський», щодо якого на розгляді в Господарському суді Запорізької області перебуває справа про банкрутство.

Судом встановлено, що відповідач АПК «Старосільський» є юридичною особою, яку постановою Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 по справі № 908/1114/24 визнано банкрутом.

З урахуванням викладеного, цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Слід зазначити, що Чернігівський апеляційний суд у своїй постанові від 18 липня 2025 року, скасувавши ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року у справі № 732/2067/24 вказав, що суд першої інстанції правильно встановив, що належним судом у даній справі є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд вважає необхідним задовольнити заяву представника відповідача та закрити провадження у справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 200, 247, п. 1 ч. 1 ст. 255, статтями 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача АПК «Старосільський» арбітражного керуючого Кучака Ю. Ф. задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу «Старосільський», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» про дострокове розірвання договору оренди землі, закрити.

Роз`яснити позивачці, що її позов до Агропромислового кооперативу «Старосільський», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» про дострокове розірвання договору оренди землі, належить до юрисдикції Господарського суду Запорізької області (адреса: 69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена і підписана 12.08.2025.

Суддя А. О. Бойко