Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/342/25
Провадження по справі № 2/514/312/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Кирилюк І.М.,

за участю секретаря судового засідання Куруч І.П.,

адвоката Кисса В.І. (представника позивача)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

1. Вступна частина

1.1 Обгрунтування позовних вимог.

позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані тим, що на утриманні позивача з лютого 2022 року знаходиться її онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є рідною дочкою її сина- ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (відповідача у справі). Оскільки відповідач фактично ухилилась від виконання батьківських обов`язків і залишила дитину на позивача, а також керуючись інтересами дитини, ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) та стягнути з неї на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1600 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю з 2010 року без реєстрації шлюбних відносин. У березні 2021 року сина позивача - ОСОБА_4 засудили за вчинення кримінального злочину до позбавлення волі строком на 11 років і на час звернення до суду він продовжує відбувати покарання. Після військової агресії РФ проти України та окупації частини Херсонської області син опинився з іншими ув`язненими колонії на території агресора. Зараз він знаходиться в колонії у Краснодарському краю в РФ.

Перед самою окупацією Херсонської області у 2022 році відповідач просила вивезти доньку, а сама виїхала в Росію. Позивач забрала ОСОБА_5 до себе, в останній момент перед окупацією частини території Херсонської області, і з цього часу дитини залишилась з позивачем та її чоловіком (дідусем дитини).

Із Херсонської області позивач виїхала зі своїм чоловіком та двома дочками сина від різних шлюбів (онуками позивача). Старшу онуку, мама якої померла внаслідок військової агресії РФ, вивезли до Польщі. Оскільки шлюб між сином позивача та матір`ю цієї онуки був зареєстрований, питань з оформленням документів не було. Ця онука отримала статус дитини, яка опинилась у складих життєвих обставинах, її вивезли до Польші, де вона навчається. Як дитина з таким статусом, вона отримує комплекс необхідних послуг та соціальної допомоги. Молодша онука ОСОБА_5 (дочка відповідача) залишилась з позивачем та її чоловіком жити в Одеській області в с. Яровому Болградського району. Тут позивач з труднощами влаштувала дитину на навчання в ліцей, дитина знаходиться у гарному соціальному оточенні, добре навчається, бере участь у гуртках. Проте мати взагалі не цікавиться долею дитини. У 2022 році бачила її останній раз. Позивач сама утримує її, займається вихованням, доглядом, забезпеченням необхідним для отримання освіти. Онука ОСОБА_5 залишилась без документів, оскільки батьки не були у зареєстрованому шлюбі. Через це виникають проблеми з оформленням будь-яких документів та набуттям позивачем статусу опікуна дитини. В органі опіки та піклування порадили вирішити питання щодо статусу позивача стосовно дитини, оскільки в іншому разі може постати питання про влаштування її у дитячий державний заклад.

1.2 Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В ході підготовчого провадження, відповідач в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. Також на адресу суду надійшов конверт з поштовим відправлення за зареєстрованою адресою проживання відповідача з відміткою, що адресат відсутній за місцем проживання, вибув з місця проживання у червні 2022 року.

Таким чином суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, проте остання в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов суду не надала, причини неявки суду не повідомила.

У підготовчому судовому засіданні позивач зазначила, що намагалась зв`язатися з відповідачем, проте остання повідомила, що в перукарні і у неї немає часу. Більше на зв`язок не виходила.

У межах підготовчого провадження ухвалою суду згідно з ч.5 ст. 19 СК України зобов`язано орган опіки та піклування Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області надати суду письмовий висновок щодо розв`язання даного спору.

Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначений судовий розгляд на 18 червня 2025 року.

12 травня 2025 року на адресу суду надійшов висновок органі опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав.

Через неявку відповідача судовий розгляд справи відкладався двічі, останнє судове засідання було призначено на 27 червня 2025 року.

У призначений день у судове засідання з`явились позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Кисса В.І. (діє на підставі доручення про надання безплатної вторинної правничої допомоги від 05 лютого 2025 року, видане Підвенним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю).

Відповідач повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, участь у судовому засіданні не взяла, про причини неявки суду не повідомила.

Також 27 червня 2025 року третя особа подала заяву про розгляд справи без участі його представника та підтримала позовні вимоги позивача.

Керуючись положеннями ст. 223 ЦПК України суд прийняв рішення розглядати справу без участі відповідача та третьої особи, які повідомлені про розгляд справи у встановленому процесуальним законом порядку.

2. Мотивувальна частина

2.1 Досліджені судом докази та встановлені фактичні обставини.

Згідно з паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 , вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, зареєстрованим місцем проживання на сторінках 10-11 паспорта зазначена адреса: АДРЕСА_1 . ( а.с. 8-10).

У ОСОБА_1 та її чоловіка - ОСОБА_7 є рідний син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданого 22.02.2024 року повторно( а.с. 17).

Як убачається зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого 29 жовтня 2013 року, у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_8 народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Актовий запис № 641 складений 29.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в м. Херсон ( а.с. 20).

Згідно з паспортом громадянина України серія НОМЕР_4 , виданого 25 липня 2012 року ОСОБА_2 , остання ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Херсон, зареєстрована адреса проживання з 1990 року: АДРЕСА_2 .

Згідно з паспортом громадянина України серія НОМЕР_5 , виданого ОСОБА_4 , останній 10.10.1986 року народження, уродженець м. Херсон, зареєстрована адреса проживання з 1986 року: АДРЕСА_1 .

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 16 грудня 2024 року у справі №514/1674/24 (провадження №2-о/514/84/24 ) за заявою ОСОБА_1 встановлений факт родинних відносин позивача з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким вона є матір`ю та бабусею відповідно.

У цій справі, яка розглядалась в окремому провадженні, встановлено, що відомості про батька до актового запису №641 від 29.10.2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в м. Херсон про народження ОСОБА_3 , внесені відповідно до ч.1 ст. 133 СК України (за вказівкою матері).

Відповідно до звіту ДНК про спорідненість між дитиною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , проведеного в лабораторії Endeavor DNA 17 січня 2024 року встановлена імовірність спорідненості 99, 79105%.

Наведені фактичні обставини, підтверджені належними доказами, свідчать про те, що ОСОБА_3 , 2013 року народження є рідною донькою відповідача ОСОБА_2 та її цивільного чоловіка ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 та рідною бабусею ОСОБА_3 .

З червня 2022 року позивач взята на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає за адресою: с. Ярове, Болградського району Одеської області, що підтверджується довідкою від 16 червня 2022 року № 5132- ( а.с. 10).

До складу сім`ї позивача входить її чоловік ОСОБА_9 (пенсіонер) та онука ОСОБА_3 . Будинок, у якому проживає позивач з родиною, АДРЕСА_3 має загальну площу 85 кв.м. та розташований на земельній ділянці 0,22 га. Вказані обставин підтверджуються довідкою про склад сім`ї у житловому приміщенні та Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27січня 2025 року (а.с.26 -30).

Із інформації Акта убачається, що ОСОБА_5 навчається в Ярівській гімназії у 5-му класі, проживає з позивачем за вказаною адресою з березня 2022 року, її вихованням займається позивач та її чоловік, як дід та баба. З часу проживання сім`ї в старостинськом окрузі матір дитини не з`являлась . Водночас в громаді створені всі умови для проживання сім`ї.

У характеристиці (а.с. 31) секретар с. Ярове ОСОБА_10 підтвердив, що ОСОБА_1 разом з чоловіком та онуками з 2022 року приїхали в Одеську область з м. Херсона. Родина (окрім молодшої онучки) була оформлена як внутрішньо-переміщені особи. На теперішній час старша онучка навчається у Польщі. Молодша онучка проживає з бабусею та дідусем. Їй створені всі умови для навчання, бабуся та дідусь займаються її вихованням, утримують її, доглядають. Дівчинка навчається у місцевому ліцеї. Маму дівчинки в селі ніколи не бачили.

Довідкою Ярівської гімназії Бессарабської селищної ради від 10.01.2025 року підтверджено, що ОСОБА_3 навчається у 5 класі (а.с. 24). У характеристиці стосовно дівчинки зазначено, що вона відвідує школу з 3-го класу, старанна та активна, комунікабельна, працелюбна учениця. Має навчальні досягнення, бере активну участь у громадському житті класу, роботі учнівського самоврядування. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання. Класні та шкільні збори у гімназії відвідує ОСОБА_1 , тримає постійний зв`язок з класним керівником, вирішує питання фінансового характеру. Мати ОСОБА_5 за час її навчання в гімназії жодного разу не поцікавилась успіхами дівчинки її життям і не з`являлась у гімназії.

Також у судовому засіданні за клопотанням представника позивача була опитана ОСОБА_3 у присутності спеціаліста- психолога ОСОБА_11 ,( позивач видалялась із зали судового засідання), яка підтвердила, що проживає з бабусею та дідусем. Мати нічого не надсилає їй, на минулий день народження не привітала. Зараз мати не хоче приїжджати. Коли дзвонить запитує як справи і все, вчителів не знає, не цікавиться шкільним життям. Коли вона жила з мамою, після ув`язнення батька, у них навіть не було грошей на світло. Дитина повідомила суду, що з бабусею та дідусем їй краще. Вона їм допомагає по господарству, займається спортом, забезпечена всім необхідним. ОСОБА_12 жити з ними, почувається більш впевнено в житті, відчуває підтримку.

Спеціаліст-психолог підтвердив коректність запитань з боку представника позивача та суду, а також зазначила, що відповіді дитини носили щирий та відвертий характер.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Бессарабської селищної ради від 08.05.2025 року № 1045/01-13, комісія з питань захисту прав дітей органу місцевого самоврядування за результатами проведеної роботи по вивченню документів, огляду місця проживання родини, проведених співбесід, дійшла висновку за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_5 . Зокрема комісією за результатами проведеної роботи з`ясовано, що мати ОСОБА_5 залишилась на території РФ, не підтримує стосунків з дівчинкою, не цікавиться її життям, не бере участі у вихованні, навчанні, розвитку дитини. На початках виходила на зв`язок, проте припинила, повертатися до дитини не планує.

2.2. Правові висновки суду

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для її розгляду, заслухавши учасників справи, думку дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, на батьків або у відповідних випадках опікунів покладається основна відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (частини 1, 2 ст.11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства», далі - Закон № 2402-ІІІ).

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлений обов`язок батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 12 Закону № 2402-III на кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність, серед іншого, за ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав - це спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому вирішуючи це питання, суд перш за все оцінює настання позитивного результату для дитини у разі прийняття такого рішення.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Отже, позбавлення батьківських прав є юридичною відповідальністю (санкцією) за протиправну винну поведінку матері або батька.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Встановлені під час розгляду справи обставини вказують на те, що позивач з 2022 року з початком повномасштабної військової агресії РФ проти України була вимушена виїхати з Херсона з чоловіком та двома онуками. Молодша онука ОСОБА_5 , 2013 року народження, є донькою її сина та відповідача, які проживали сім`єю без реєстрації шлюбних відносин.

Позивач забрала онуку до себе на прохання відповідача, яка вирішила залишитися на окупованій росіянами частині Херсонської області, а згодом переїхала на територію РФ.

На час звернення до суду онука продовжує проживати в сім`ї позивача. Мати дитини ОСОБА_2 не цікавиться життям дитини, навіть у телефонному режимі, не намагається надати матеріальну допомогу на утримання дитини, зв`язок з дитиною втрачений протягом трьох років. Внаслідок такої бездіяльності відповідача дитина опинилась у складних життєвих обставинах, оскільки батько відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а мати залишила дитину з позивачем, у якої навіть не було документів на підтвердження родинних відносин, позаяк у свідоцтві про народження дитини за вказівкою відповідача прізвище батька записано « ОСОБА_13 » (замість « ОСОБА_14 »).

Фактично мати свідомо поклала всі обов`язки по вихованню дитини на позивача, відмовилась від здійснення турботи за дитиною, не цікавиться її життям, ігнорує потреби дитини, пов`язані з набуттям освіти.

Виховання, утримання, забезпечення всім необхідним для здобуття дитиною повної середньої освіти взяли на себе у повній мірі позивач та її чоловік.

Факт не виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 також підтверджено висновком органу опіки та піклування Бессарабської селищної ради від 08.05.2025 року № 1045/01-13, згідно з яким комісія з питань захисту прав дітей органу місцевого самоврядування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_5 .

Судом також береться до уваги думка дитини у цій справі, яка зазначила, що хоче проживати з бабусею та дідусем, оскільки їй набагато краще з ними.

Наведені фактичні обставини, свідчать про те, що відповідач самоусунулась від виховання дитини та її утримання.

Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає свідомим, а тому позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ч.2 ст. 182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ч.3 ст. 182 СК України).

Прожитковий мінімум для дітей віком 6 - 18 років згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» з 01 січня 2025 року встановлено у розмірі 3 196 грн

Зважаючи, що: саме на батьків покладається обов`язок утримувати дитину, мінімальний прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 р становить 3 196 грн, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у твердій сумі 1 600 грн але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили.

3.Розподіл судових витрат:

У позовній заяві позивач не порушувала питання про розподіл понесених нею судових витрат у виді сплаченого судового збору, тому, керуючись принципом диспозитивностї суд не вирішує у передбаченому ст. 141 ЦПК України порядку питання про розподіл судових витрат здійснених позивачем у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженку м. Херсон, громадянку України батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженки м. Херсон.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Херсон (РНОКПП НОМЕР_6 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області (РНОКПП НОМЕР_7 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1600 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 березня 2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30 липня 2025 року.

Суддя І.М. Кирилюк