Справа № 307/1638/25
Провадження № 2/307/567/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю представника позивача - прокурора Білова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Тячівська окружна прокуратура в інтересах Національної служби здоров`я України звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2022 року звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження про його обвинувачення закрито. Згідно обвинувального акту 21 травня 2019 року, близько 23-ї год., ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та керуючи автомобілем марки "OPEL", н/з НОМЕР_1 , їдучи по вулиці Центральній, в урочищі Мирова у с. Мала Уголька, у напрямку с. Угля, не впорався з керуванням поблизу будівлі № 72 "А", грубо порушив вимоги п. п. 2.3 "б" та 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, у зв`язку з чим не впорався з керуванням даного транспортного засобу і з`їхав за межі проїзної частини, де допустив зіткнення із деревом, у результаті чого пасажир його автомобіля ОСОБА_2 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. В зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради. Згідно інформації КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради ОСОБА_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради 21 ліжко-днів з 21 травня 2019 року по 11 червня 2019 року (медична картка стаціонарного хворого № 4092). Витрати на лікування ОСОБА_2 понесені із надходжень, що надійшли від Національної служби охорони здоров`я. Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями ОСОБА_1

КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради проведено розрахунок одного ліжко-дня в травматологічному відділенні за травень-червень 2019 року. Згідно довідки КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради вартість одного ліжко-дня в травматологічному відділенні у травні-червні 2019 року становила 979,65 грн. ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Тячівська районна лікарня» з 21 травня 2019 року по 11 червня 2019 року, тобто 21 ліжко-днів. Виходячи з вартості одного ліжко-дня, на лікування потерпілого

ОСОБА_2 від кримінального правопорушення державою затрачено кошти Національної служби здоров`я України у сумі 20 572,69 грн.

Медичні послуги надано КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради.

Тобто, послуги КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

Невідшкодування витрат, здійснених НСЗУ за рахунок коштів державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів.

Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з відповідача.

Тячівською окружною прокуратурою листом від 28 березня 2025 року повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави.

Однак, Національна служба здоров`я України, згідно листа вх. № 2860-25 від 15 квітня 2025 року, підстав для вжиття заходів претензійно - позовного характеру, спрямованих на стягнення із ОСОБА_1 витрат на лікування ОСОБА_2 , не вбачає, зазначаючи на те, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ.

Вказане свідчить про бездіяльність Національної служби здоров`я України та відсутність наміру звернення до суду, оскільки до цього часу позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування осіб, як потерпілі від кримінального правопорушення у сумі 20 572,69 грн. (кошти Державного бюджету України) до суду не пред`явлений та відповідні витрати не відшкодовані, а окружною прокуратурою листом фактично повідомлено про виявленні порушення.

Враховуючи викладене, просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України із зарахуванням коштів до державного бюджету витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 20 572 гривень 69 копійок.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з викладених підстав та просив їх задовольнити.

Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив проводити розгляд справи у відсутності представник. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник комунального некомерційного підприємства "Тячівська районна лікарня" Тячівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2022 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000474 закрито.

Із вказаної ухвали вбачається, що згідно обвинувального акту 21 травня 2019 року, близько 23-ї год., ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та керуючи автомобілем марки "OPEL", н/з НОМЕР_1 , їдучи по вулиці Центральній, в урочищі Мирова у с. Мала Уголька, у напрямку с. Угля, не впорався з керуванням поблизу будівлі № 72 "А", грубо порушив вимоги п. п. 2.3 "б" та 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, у зв`язку з чим не впорався з керуванням даного транспортного засобу і з`їхав за межі проїзної частини, де допустив зіткнення із деревом, у результаті чого пасажир його автомобіля ОСОБА_2 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с.16-17).

Із п. 1.1 статуту комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради Закарпатської області вбачається, що підприємство є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим статутом (а.с. 30-43).

Із довідки видатків на лікування хворого, виданої КНП "Тячівська районна лікарня" Тячівської міської ради відомо, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП "Тячівська районна лікарня" Тячівської міської ради 21 ліжко-днів, а саме з 21 травня 2019 року по 11 червня 2019 року, і сума видатків на його лікування становить 20572 грн. 69 коп. (а.с. ).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та (або) моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Частинами 1 та 3 ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Положеннями п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 №545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Судом встановлено, що витрати на лікування ОСОБА_2 понесені із надходжень, що надійшли від Національної служби охорони здоров`я. Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень та його перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із суспільно-небезпечним діянням, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями ОСОБА_1 .

Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, на переконанням суду, з метою захисту інтересів держави обґрунтованою є необхідність звернення прокуратури до суду в інтересах держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано доказів на спростування розрахунку вартості лікування чи його складових, також не заявлено клопотання про призначення у справі відповідної експертизи з метою спростування вказаних витрат.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову прокурора в інтересах держави щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, у зв`язку з чим такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягнення з відповідача.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України грошові кошти у сумі 20572 (двадцять тисяч п`ятсот сімдесят два) грн. 69 коп. витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, які перерахувати в дохід державного бюджету на розрахунковий рахунок: UA0026011, ГУК у м. Києві/Шевченківський район/24060300, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3028 гривень (три тисячі двадцять вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Відомості про учасників справи:

Позивач Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області, адреса місцезнаходження: 90500, м. Тячів, вул. Незалежності, 27, Закарпатської області, в інтересах Національної служби здоров`я України, адреса місцезнаходження: 04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 19, .

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради, адреса місцезнаходження: 90500, м. Тячів, вул. Нересенська, 48, Закарпатської області, .

Повний текст рішення суду складено 08 серпня 2025 року.

Суддя М.Д.Стецюк