УХВАЛА

07 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 369/8851/23

провадження № 61-8134ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича від участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Оператора газорозподільної системи акціонерного товариства«Київоблгаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвомабо іншим ушкодженням здоров'я джерелом підвищеної небезпеки, та захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року,

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Оператора газорозподільної системи акціонерного товариства «Київоблгаз» (далі - Оператор газорозподільної системи АТ «Київоблгаз») про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я джерелом підвищеної небезпеки, захист прав споживачів житлово-комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 червня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 про відкликання апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 червня 2024 року задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 червня 2024 року про передачу справи за підсудністю повернуто особі, яка її подала.

21 березня 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2025 року цю касаційну скаргу було повернуто заявнику.

27 червня 2025 рокуОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалуКиївського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від11 липня 2025 рокукасаційну скаргу ОСОБА_1 . Залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

05 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про відвід судді Осіяна О. М. від участі у розгляді цієї справи.

Заяву про відвід ОСОБА_1 , зокрема, обґрунтовує тим, що суддя Осіян О. М., залишаючи без руху касаційну скаргу, «порушив право ОСОБА_1 на справедливий суд». Заявник вважає, що ним надано достатньо документів на підтвердження причин пропуску строку на касаційне оскарження. Також зазначає, що «суддя не врахував ту обставину, що провадження у справі було відкрито у інтересах третьої особи - 2 - ОСОБА_3 для захисту її прав та яка відповідно до частини п`ятої статті 56 ЦПК має права позивачаі, відповідно, має право як позивач залучитися до участі у справі на свій розсуд, без ніякої ухвали».

На думку ОСОБА_1 вказані обставини викликають сумніви в неупередженості та об'єктивності судді ОсіянаО. М. під час розгляду його касаційної скарги.

Частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. визнано необґрунтованою та передано заяву про відвід до відповідного структурного підрозділу суду для виконання вимог статті 40 ЦПК України.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Тітову М. Ю.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Верховний Суд наголошує, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, та зводиться до незгоди заявника з прийнятим суддею процесуальним рішенням (ухвала Верховного Суду від 11 липня 2025 року, якою було залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 грудня 2024 року).

Крім того, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про відвід, не дають підстав сумніватись в неупередженості або об'єктивності судді Верховного Суду Осіяна О. М.

Слід зауважити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так самопорушенням права на справедливий суд, як інезадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Ураховуючи викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід необхідно відмовити.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов