Справа № 951/327/25
Провадження №2-о/951/57/2025
УХВАЛА

04 серпня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Лавренюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Горохівської Ю.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Бойка П.В.,

представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Кравціва Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у якій просила встановити факти, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого рідного брата військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , та отримувала від ОСОБА_2 допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів її існування.

Ухвалою суду від 17.06.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати суддею одноособово та призначено у справі судове засідання на 21.07.2025.

Ухвалою суду від 21.07.2025, постановленою у судовому засіданні, відкладено розгляд справи на 04.08.2025.

22.07.2025 до суду від представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що звертаючись до суду із цією заявою та визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник вказує на необхідність реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , а це вже спір про право. Вимоги заявника у цій справі пов`язані з метою реалізації права встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для отримання одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 і не пов`язані з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. Тому у спірних правовідносинах необхідно врахувати саме правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у встановлені факту перебування на утриманні свого брата та отримання від нього допомоги, яка була для неї основним джерелом засобів існування, щоб мати змогу отримати одноразову грошову допомогу, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, представник заінтересованої особи, покликаючись на вимоги частини четвертої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), відповідно до якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, -залишає заяву без розгляду, просив заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Бойко П.В. заперечили проти клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду та просили у його задоволенні відмовити. Представник заявника, серед іншого, зазначив, що вказане клопотання є безпідставним, заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, подана з дотриманням вимог ЦПК України та має розглядатись судом загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Кравців Р.Ю. у судовому засіданні підтримав клопотання про залишення заяви без розгляду та просив його задовольнити.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши думку учасників справи, розглянувши клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду, дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як указано у пункті 4 частини четвертої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною третьою статті 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За змістом пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 зазначила, що статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (пункт 103).

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів (пункт 104).

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (пункт 105).

Метою встановлення факту заявник зазначає призначення їй одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінетом Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

З матеріалів справи не вбачається, що між заявником та Міністерством оборони України чи ІНФОРМАЦІЯ_1 існує спір про право на отримання одноразової грошової допомоги.

Так, листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.05.2025 №4/3692 ОСОБА_1 повідомлено, що надані документи потребують доопрацювання, так як відсутні документи на підтвердження перебування ОСОБА_1 на повному утриманні у загиблого брата ОСОБА_2 , або одержання нею від нього допомоги, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів існування (а.с. 15).

З цього листа не вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 чи Міністерством оборони України ухвалено рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 . Отже, суд констатує, що ця обставина не дає підстав вважати про наявність спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства (постанова Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі № 343/481/22).

Судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту перебування фізичної особи на утриманні, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України.

Також неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2024, справа №240/30945/23).

У постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №287/167/18-ц, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України (пункт 117).

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 про залишення заяви без розгляду.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 42, 43, 260, 261, 293, 294, 315, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 про залишення заяви без розгляду у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення фактів, що мають юридичне значення - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 05 серпня 2025 року.

Головуючий суддя О.М. Лавренюк