У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"04" серпня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності та скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду міста Києва 04.07.2025 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності та скасування арешту, яка 11.07.2025 була передана в провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2025.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.07.2025 позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків не більше ніж п`ять днів з дня отримання ухвали.

25.07.2025 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків, яка 28.07.2025 передана головуючому судді.

Вивчивши зміст поданих документів, доходжу наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що позивачем у позові не було визначено, яким чином Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не визнає або оспорює його право власності позивача. Ураховуючи наведене, позивачу слід було привести позовну заяву у відповідність до норм чинного цивільного законодавства, навівши відповідні обґрунтування, зважаючи на предмет позову, та обрати належний спосіб захисту у розрізі заявлених вимог з посиланням на відповідні норми чинного законодавства. Або ж позивачу слід було обґрунтувати позовні вимоги до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і навести докази їх неналежної поведінки, котра порушує чи оспорює право власності позивача. Крім того, позивачем не було визначено ціну позову, оскільки вимога про визнання права власності є майновою, а вимога про скасування арешту є немайновою. При цьому, позивачем до позовної заяви не було долучено висновків експертів, спеціалістів із визначення вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку просить визнати позивач. Позивачу слід було визначити ціну позову, виходячи з дійсної (ринкової) вартості нерухомого майна на момент звернення до суду, яка повинна бути підтверджена відповідними відомостями (висновками експерта, спеціаліста, ін.) та сплатити судовий збір за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір». У випадку, якщо на момент пред`явлення позову встановити точну ціну позову неможливо, судовий збір попередньо судом визначено у сумі 15 140,00 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 18.07.2025 представником позивача подана заява до якої останній додав квитанцію про сплату судового збору в сумі 13 080 грн.

В той же час, подаючи заяву про усунення недоліків представник позивача проігнорував вимоги суду в частині наведення обґрунтувань позовних вимог до відповідача, визначення ціни позову та подання до суду доказів в підтвердження вартості майна, на яке позивач просить суд визнати право власності. Жодного обґрунтування в цій частині представником позивача у поданій заяві не наведено, як і не вказано про неможливість визначення ціни позову.

Підсумовуючи зазначене, суддею встановлено, що при виконанні ухвали суду від 18.07.2025 позивачем не дотримано приписів ст.ст. 175, 177 ЦПК України, що свідчить про невиконання вимог вищезгаданої ухвали суду.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності та скасування арешту, підлягає поверненню позивачу.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності та скасування арешту - вважати такою, що не подана, та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: