Провадження № 2/734/1096/25 Справа № 734/3419/25
У Х В А Л А

06 серпня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, -

встановив:

До Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Згідно з позовною заявою, позивач просить «визнати нікчемний правочин з виготовлення за підробленими документами віртуальної особи, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , реальної особи ОСОБА_4 а свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки 0.25 га та 0.58 га (місце розташування в документі не вказані), якщо, згідно державної реєстрації, то розташовані по АДРЕСА_1 незаконними».

Під час вирішення питання про відкриття провадження в справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зміст позовних вимог це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову, про що зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.02.2024 у справі № 990/150/23.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Водночас, позивачем не конкретизовано спосіб захисту, а саме не зазначено, який саме правочин позивач просить визнати нікчемним та які саме свідоцтва про право на спадщину (коли та ким видані, у якій спадковій справі, їх номер в реєстрі) незаконними.

Положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Усупереч зазначених вимог до позовної заяви не додано документи про сплату судового збору, який складає 2422.40 грн. (по 1211.20 грн. за кожну з двох позовних вимог визнання правочину нікчемним; свідоцтв про право на спадщину незаконними), або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та зазначає строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 177 і 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Юрій ДОМАШЕНКО