Справа № 229/8374/24
Провадження № 2/211/2255/25
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі судді Рагозіної С.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом представника позивача - адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до УДП по обслуговуванню іноземних та вітчизняних засобів "УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС"про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановив:

на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року №3707/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з Дружківського міського суду Донецької області цивільна справа надійшла до суду.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судових справ між суддями від 07 травня 2025 року цивільна справа була передана судді Рагозіній С.О. для розгляду по суті.

Ухвалою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2025 справу прийнято до провадження призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.06.2025 року позов залишено без руху, як такий, що не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, та надано строк для усунення вказаних недоліків не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали.

Копія ухвали була надіслана адвокату Гуревичу Р.Г. в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 20.06.2025 року.

23.06.2025 року представником позивача адвокатом Гуревич Р.Г. через систему «Електронний суд» скеровано клопотання про витребування від відповідача інформації про розмір середнього заробітку позивача розрахований у відповідності до чинного законодавства України.

25.06.2025 року представником відповідача Здробілко Є.Є. через систему «Електронний суд» скеровано додаткові пояснення у справі. Зазначивши, що первинні бухгалтерські документи, зокрема і ті, що стосуються нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_1 , з відокремлених підрозділів до УДП «Укрінтеравтосервіс» не передавалися, що вже встановлювалося у справі № 219/331/21. Також повідомлено, що ОСОБА_1 для розрахунку середнього заробітку має право самостійно отримати необхідну інформацію у формі довідки ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб звернувшись до територіального органу Пенсійного фонду України, отримати довідку онлайн через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду або згенерувати її за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг Портал Дія. Також ОСОБА_1 може отримати необхідну інформацію з Державного реєстру фізичних осіб платників податків (далі Державний реєстр) про джерела/суми нарахованого доходу. Для отримання відомостей про себе з Державного реєстру в паперовому вигляді слід звернутися особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання) або до будь-якого контролюючого органу, або в електронному вигляді шляхом надсилання запиту щодо отримання відомостей з Державного реєстру про джерела/суми нарахованого доходу за допомогою інформаційно-комунікаційної системи «Електронний кабінет» на вебпорталі ДПС.

Додаткові пояснення доставлено до електронного кабінету представнику позивача 26.06.2025 року о 15:36:03.

Станом на 05.08.2025 року недоліки вказані в ухвалі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.06.2025 року не усунуті.

З клопотання поданого представником позивача не вбачається, що ОСОБА_1 чи його представник адвокат Гуревич Р.Г. намагалися самостійно отримати інформацію про доходи, зверталися до органів пенсійного фонду чи податкових органів та їм було відмовлено у наданні такої інформації, а тому позов на підставі ч.13 ст. 187 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення позивачем своїх процесуальних прав.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 185, 257, 258, 260, 261, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача - адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до УДП по обслуговуванню іноземних та вітчизняних засобів "УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС"про стягнення заборгованості по заробітній платі - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С. О. Рагозіна