Справа № 296/2943/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаря Сейко Л.В., заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,-

В С Т А Н О В И В :

19.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, зі змісту якої просить суд:

- встановити юридичний факт фактичних шлюбних відносин проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без шлюбу у період з серпня 1991 року по 17.01.2025 року.

Заява обгрунтована тим, що заявник з 1991 року і до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала з ним, однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. ОСОБА_2 помер неочікувано, за життя вони не уклали шлюбу хоча збиралися

Встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання спадщини у вигляді пенсійних виплат на які за життя мав право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та можливості переходу на його пенсію.

Заявник під час розгляду 12.06.2025 справи пояснила, що вона з ОСОБА_2 , як чоловіком, почала проживати ще з 1991 року коли отримала квартиру в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 раніше у шлюбі не перебував, дітей не мав, його батьки померли багато років тому, а тому інших спадкоємців у нього немає . ОСОБА_2 все життя пропрацював в органах міліції та отримував в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області пенсію згідно Закону України"Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ" про що внього було відповідне посвідчення. За життя ОСОБА_2 вказаним органом було нараховано виплати, які він не встиг отримати , а тому якщо вона встановить факт проживання однією сім`єю,як чоловіка та жінки без шлюбу вона зможе перейти на його пенсію, та отримати виплати, які ОСОБА_2 не отримав за життя.

13.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Представник заінтересованої особи надав відзив на заяву в якому просив відмовити у встановленні юридичного факту, оскільки заявник має на меті перейти на пенсію, що отримував ОСОБА_2 , а також отримати виплати які за життя не отримав ОСОБА_2 вбачається спір про право (а.с.39-41). Особистої участі у рохгляді справи представник заінтересованої особи не брав, хоча про день,час та місце справи повідомлений належним чином, що підтверджують матеріали справи.

Судом під час розгляду справи в якості свідків було допитано:

- доньку заявника - ОСОБА_3 , яка будучи повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, засвідчила, що її мама -заявник ОСОБА_1 все життя прожила з чоловіком - ОСОБА_2 . Вони почали зустрічатися коли їй було десь років 12 . Згодом коли мама отримала квартиру і ОСОБА_2 , який працював в міліції переїхав до них. Після цього вони проводили всі відпочинки дозвілля разом, з мамою вони робили ремонти, купували щось, тобто вони були родиною. Також вона була не проти щоб воно одружилися та народили дитину, але цього чомусь не сталося, алі ОСОБА_2 ніколи не говорив, що в нього є діти. Їй відомо, що його брат дуже давно живе в рф, після війни ніякі стосунки не підтримували. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, вона займалася його похованням. Вона завжди сприймала ОСОБА_2 , як чоловіка мами та свого вітчима, з яким були прекрасні стосунки.

- сестру заявника - ОСОБА_5 яка будучи повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, засвідчила, що її сестра - заявник ОСОБА_1 десь 30 років поспіль прожила з чоловіком - ОСОБА_2 . Протягом цих років вони завджи спілкувалися, вони були сім`єю хоча шлюбу не оформили. Про дітей ОСОБА_2 їй невідомо, він ніколи не говорив, що вони є. Також вона знає, що в нього був брат який живе давно в москві рф.

- ОСОБА_6 (подруга доньки заявника) яка будучи повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, засвідчила, що вона проживає по АДРЕСА_2 там же з 1991 року почали проживати ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_7 (їм було десь по 12 років і вони здружилися) також з ними жив д. ОСОБА_8 їй сказала, що дядя ОСОБА_9 (мовою оригіналу) - чоловік її мами та її вітчим, він працює в міліції, більше вона питань не ставила. Вона була в їх домівці майже кожного дня, а то і по декілька разів, і вона протягом багатьох років зустрічалася там з ОСОБА_2 , якого звала д. ОСОБА_9 . Згодом д. ОСОБА_9 та т. ОСОБА_10 переїхали. Вона завжди сприймала їх як чоловіка та дружину і не знала, що вони не були одружені, бо вони завжди поводилися, як чоловік та жінка, вона була впевнена, що це сім`я. ОСОБА_7 повідомила їй в зимку 2025, що ОСОБА_11 помер та вона займалася його похованням.

30.07.2025 заявник ОСОБА_1 заявила клопотання про допит її в якості свідка , яке суд задовільнив.

30.07.2025 ОСОБА_1 була допитана та будучи повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, засвідчила, що в 1990 році вона познайомилася з ОСОБА_2 вони почали зустрічатися. Коли їй дали квартирупо АДРЕСА_1 вони почали проживати, як чоловік та дружина. Разом з ними жила її донька ОСОБА_7 . Вони прожили сім`єю понад 30 років, все робили разом, мали спільні кошти, які витрачали разом, робили ремонти, купували техніку, їздили на відпочинок до його батьків у Полкавську області, і їх розлучила смерть ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . На її думку їм були притаманні всі ознаки подружжя, єдине чого не зробили не розписалися, про що вона шкодує. До цього вони неоноразово говорили, що вже треба розписатися, але як завжди не вистачило часу. ОСОБА_2 дітей не мав та у шлюбі до неї не перебував, його батьки померли давно, а брат все життя в москві. ОСОБА_2 за життя відсудив пенсійні виплати проте не встиг їх отримати, а тому вона хоче вступити у спадщину після нього, для чого вона звернулася до нотаріуса у строк до 6 місяців та нотаріус повідомив, що якщо вона встановить факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу то матиме правона спадщину після ОСОБА_2 .

Крім того, суд в ході розгляду справи встановив наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Житомирі, з 29.09.2021 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 (а.с.2,9)

В 1991 році виконком Корольовської районної ради м.Житомира дозволив ОСОБА_1 заселитися в квартиру АДРЕСА_4 ) до отримання нового житла в порядку черговості (а.ч.29)

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка плптника податків НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 73 років в м.Житомирі про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане 17.01.2025 (а.с.4) та довідка про причину смерті від 17.01.2025

За життя ОСОБА_2 мав 3 групу інвалідності безстроково, захворювання пов`язане зі службою в органах внутрішніх справ про що свідчить довідке до Акта огляду МСЕК серіх ЖИА № 038656 .

На виконання ухвали про витребовування доказів Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало суду відомості, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні та отримував пенсію за вислугу років в органах МВС.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 по справі №240/34007/22 ОСОБА_2 було нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 30.04.2023 в розмірі 262683,91 грн

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 по справі №240/34955/23 ОСОБА_2 булоздійснено перерахунок та нараховано 22000,00 гривень

Розрахунки нарахувань (а.с.50,51)

Заявником надано копію витягу про реєстрацію 18.06.2025 у спадковому реєстрі приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С спадкової справи № у спадковому реєстрі 74224518 (номер у нотаріуса № 11/25) після смерті ОСОБА_2 (а.с.55)

На виконання ухвали суду завідувач Житомирської нотаріальної контори проінформував суд, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 спадкова справа заведена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С за №11/25 (а.с.74)

Також під час судовогог розгляду судом було оглянуто в оригіналі документи видані на ім`я ОСОБА_2 :

-свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 06.08.1959 (видане повторно);

- свідоцтво про восьмирічну освіту НОМЕР_4 від 13.06.1967;

- атестат про середню освіту НОМЕР_5 від 23.06.1973;

- атестат №3922 від 25.06.1969 про здобуття спеціальності "кіномеханік";

трудову книжку від 07.05.1970;

- водійське посвідчення НОМЕР_6 від 21.03.1973 та талон НОМЕР_7 ;

- військовий квиток НОМЕР_8 від 10.05.1970;

- пенсійне посвідчення МВС України №85/6683 видане 10.06.1997;

- пенсійне посвідчення МВС України №85/8188 видане 29.03.2007;

- пенсійне посвідчення серії НОМЕР_9 від 25.02.2014;

- посвідчення ветерана органів НОМЕР_10 від 26.02.2003;

-картку Житомирянина ;

- свідоцтво на поховання від 18.01.2025;

-посвідчення члена благодійної організації "Лікарня каса Житомирської області"

Також заявник надав оригінали світлин на яких зафіксовано її з ОСОБА_2 у різпі періоди життя, як в молоді роки так і згодом на них прослідковується відпочинок, святкування та спонтонність.

Заявник надав також поштові конверти з яких вбачається, що кореспонденція на ім`я ОСОБА_2 направлялася за адресою: АДРЕСА_3 , що збігається з місцем реєстрації заявника.

ГУ ПФУ в Житомирській області у 2018, 2019 році направляло кореспонденцію ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 (квартира дозвіл на заселення в яку в 1991 році отримана заявником)

Згідно виписок із медичної картки стаціонарного хворого №1093 КП Лікарня №1 Житомирської міської ради адресою ОСОБА_2 вказано: АДРЕСА_5

На підтвердження придбання спільно майна заявник надав квитанцію з документами на придбання газової плити вентилятора, холодильника, витяжки

ОСОБА_3 (донька заявника) уклала договір -замовлення №30401 на організацію та проведення поховання ОСОБА_2 1951 року народження

Розглянувши заяву по суті заявлених вимог суд прийшов наступного.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19) вказано, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із цією заявою, ОСОБА_1 просила встановити факт проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1991 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказуючи, що з 1991 року проживала разом з ним, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вказувала, що встановлення цього факту надасть їй можливість отримати після нього спадщину- пенсійні виплати на які він мав право за життя але не отримав бо раптово помер та можливість перейти на його пенсію. Інших спадкоємців у нього нема.

На виконання ухвали про витребовування доказів Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало суду відомості, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні та отримував пенсію за вислугу років в органах МВС.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 по справі №240/34007/22 ОСОБА_2 було нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 30.04.2023 в розмірі 262683,91 грн

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 по справі №240/34955/23 ОСОБА_2 було здійснено перерахунок та нараховано 22000,00 гривень

Вказані виплати ОСОБА_2 за життя не отримав.

Отже, суд встановив, що встановлення юридичного факту необхідне заявнику для здійснення оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 та переходу на його пенсію .

Представник заінтересованої особи заперечує проти задоволення заяви заявника та посилається, що в разі встановлення факту про який просить заявник виникає спір про право заявника саме на призначення пенсії заявнику після смерті ОСОБА_2 .

У законодавстві про пенсійне забезпечення імперативно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать.

Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки статус «подружжя» чоловік та жінка набувають тільки в разі реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.»

Таким чином, у розумінні статті 30 Закону № 2262-XIІ та статті 36 Закону № 1058-IV право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка або чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, а тому не набувають права на призначення пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-615а14) та Верховним Судом у постанові від 23 січня 2020 року (справа №804/1501/18) .

Враховуючи викладене суд констатує, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не породжує юридичних наслідків щодо призначення пенсії по втраті годувальника. Натомість породжує юридичний наслідок -для можливісті спадкування за законом

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях1220,1222,1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

18.06.2025 заявник звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу О. Горая про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , ним заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 про що свідчать докази (а.с.55,74-75) отже, заявник бажає отримати спадщину після ОСОБА_12 , оскільки за життя йому було нараховно 262683,91 грн та 22000,00 грн ГУ ПФУ в Житомирській області

Зокрема за приписами ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на викладене суд відхиляє доводи заінтересованої особи про наявність спору про право.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 25 вересня 2024 року у справі № 461/8250/20.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16.

Надаючи оцінку сукупності доказів, які містяться у матеріалах справи, та були встановлені судом під час допиту свідків суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.01.2004 по 17.01.2025 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час яких вони проживали разом спочатку по АДРЕСА_5 потім по АДРЕСА_3 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет та проводили спільні витратина придбання майна. Також разом відпочивали та проводили сімейні свята, що зафіксовано фотознімками, які оглянуті судом.

Суд вважає доведеним, що між заявником та ОСОБА_2 були сталі відносини, притаманні саме подружжю, а саме щодо спільного їх проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування підтверджена як поясненнями свідків, що були допитані в судовому засіданні так і письмовими доказами - листуванням, фотознімками, які зроблені в різні періоди життя, а також фактом наявності саме у заявниці усіх особистих документів ОСОБА_2 (свідоцтва про народження, документів про освіту, трудової книжки, посвідчення водія, військового квитка, пенсійних посвідченнь, акту до воляду МСЕК про встановлення групи інвалідності, картки Житомирянина)

Доказів, які б спростовували обставини спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю саме у вказаний період, заінтересованою особою не надано та судом не встановлено, а тому відсутні підстави сумніватьися в цьому.

Разом з цим, заявник пик просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - з серпня 1991 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Кодексом про шлюб та сім`ю (в редакції 1969 року), який був чинний до 01.01.2004 року, такі правовідносини як проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу передбачені не були.

Статтею 256 ЦПК України передбачено можливість встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу, якщо він виник після 01.01.2004 року, тобто з набранням чинності Сімейного кодексу України.

Враховуючи, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та не перебування їх у іншому шлюбі, загальне правило дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України), тобто, що норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності.

Отже встановлення факту, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - з серпня 1991 року до 01.01.2004 задоволенню не підлягає за будь-яких доводів а тому в цій частині слід відмовити

Керуючись ст.ст.7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, в період часу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 04 серпня 2025 року.

Суддя В. М. Шкиря