13.08.2025 Провадження по справі № 2/940/424/25
Справа № 357/5945/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Самсоненка Р.В.

за участю секретаря судових засідань Зіп`юк Т.А.

представника позивача адвоката Захарової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 428 від 12.03.2025 року, внесений Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: у графі «Батько» замість « ОСОБА_2 » зазначити « ОСОБА_1 », у графі «Прізвище» замість « ОСОБА_5 » зазначити « ОСОБА_6 » та в графі «По батькові» замість « ОСОБА_7 » зазначити « ОСОБА_8 ».

Позов мотивований тим, що з жовтня 2023 року позивач та ОСОБА_3 перебувають у стосунках без реєстрації шлюбу та проживають одніє сім`єю. З 18.02.2023 року ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем ЗСУ з 26.10.2022 року, а з 10.03.2023 року вважається безвісти зниклим за особливих обставин. На момент подачі позову фактичне місцезнаходження ОСОБА_2 не відоме.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_9 . Факт батьківства підтверджується висновком спеціаліста від 27.03.2025 року № HID25-0016131 досудового молекулярно-генетичного дослідження, проведеного ТОВ «Генкод Діагностик», відповідно до якого ймовірність біологічного батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 99,99982634%.

Однак на підставі ст. 122 СК України у актовому записі про народження та у свідоцтві про народження дитини батьком було вказано ОСОБА_2 та дитині присвоєно прізвище і по батькові було вказано ОСОБА_2 як законного чоловіка ОСОБА_3 . Оскільки чинне сімейне законодавство України не передбачає можливість вказати батьком дитини у актовому записі про її народження біологічного батька, у випадку коли матір перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, тому позивач позбавлений у позасудовому порядку здійснити реєстрацію факту народження доньки від нього та вказати себе батьком дитини у актовому записі про її народження та змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.05.2025 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області 14.07.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Захарова О.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, до суду надала пояснення, в яких зазначила, що вона визнає що ОСОБА_1 є біологічним батьком її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Печерського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Суд, враховуючи пояснення представника позивача, письмові пояснення третьої особи ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що з 18.02.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 14).

ОСОБА_2 є військовослужбовцем ЗСУ з 26.10.2022 року, а з 10.03.2023 року вважається безвісти зниклим за особливих обставин, що підтверджуєтьсі копією довідки № ВОМР/68 від 24.03.2023 року виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 та копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.03.2023 року № 455/нод (а. с. 20-25).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_9 , але в актовому записі про її народження та свідоцтві про народження згідно ст. 122 СК України, зазначені батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 13).

На підтвердження факту споріднення з дитиною ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 надав висновок спеціаліста від 27.03.2025 року № HID25-0016131 досудового молекулярно-генетичного дослідження, проведеного ТОВ «Генкод Діагностик», відповідно до якого ймовірність біологічного батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 99,99982634%(а. с. 27-31).

Зі змісту позовних вимог слідує, що з жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у стосунках без реєстрації шлюбу та проживають однією сім`єю.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно із ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

У відповідності до ч.1 ст.128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно з п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п.6 Постанови).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду.

У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Отже, підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Відповідно до висновку спеціаліста від 27.03.2025 року № HID25-0016131 досудового молекулярно-генетичного дослідження, проведеного ТОВ «Генкод Діагностик», ймовірність біологічного батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 99,99982634%

Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що ОСОБА_1 є біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, вимога про визнання батьківства підлягає задоволенню.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що судом визнано позивача ОСОБА_1 батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають також задоволенню вимоги позивача щодо внесення до відповідного актового запису цивільного стану про народження дитини відомостей про позивача як батька.

Враховуючи те, що позивачем не заявлено вимоги про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 197, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, на підставі статтями 121, 122, 128, 129, 133, 134 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 428 від 12.03.2025 року, внесений Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: у графі «Батько» замість « ОСОБА_2 » зазначити « ОСОБА_1 », у графі «Прізвище» замість « ОСОБА_5 » зазначити « ОСОБА_6 » та в графі «По батькові» замість « ОСОБА_7 » зазначити « ОСОБА_8 ».

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Самсоненко