Провадження № 2/331/1953/2025
Справа № 331/2521/25
07 серпня 2025 року м. Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
за участю секретаря - Постарнак М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.», треті особи Четверта запорізька державна нотаріальна контора, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна, та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
У травні 2024 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 звернувся до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.», треті особи Четверта запорізька державна нотаріальна контора, Піаденне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі, за результатами розгляду якого просить:
- зняти арешт з нерухомого майна - квартири за адресою : АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 :
- скасувати заборону відчуження об`єкту нерухомого майна - квартири за адресою : АДРЕСА_1 , яка накладена постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції номер запису про обтяження: 9307469 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 07.04.2015, 11:36:15; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, та оголошену заборону на його відчуження серія та номер: 46991498, виданий 03.04.2015;
- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 мати - ОСОБА_4 .
В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .
Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 23.07. 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є інвалідом першої групи «А» з дитинства. Інвалідність встановлена на строк «безстроково». Йому протипоказані всі види праці та він потребує постійного стороннього догляду.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 року, ОСОБА_1 призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

10 травня 2024 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину за законом фактично прийняв син спадкодавиці - ОСОБА_2 .

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину, було відмовлено, оскільки на спадкове майно накладено арешт.

Згідно відповіді Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі від 26.04.2024 року №50494/5 у знятті обтяження з нерухомого майна позивачу відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду.

Оскільки іншого способу захисту та реалізації спадкових справ, ніж звернення до суду з даним позовом в інтересах ОСОБА_5 не має позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 05 травня 2025 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено справу у підготовче судове засідання. (а.с. 92-93).

03 червня 2025 року від представника третьої особи - Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли письмові пояснення по справі. (а.с. 108-109)

Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 03 липня 2025 року підготовче провадження по справі закрито; справу призначено до розгляду по суті. (а.с. 124)

Представник позивача адвокат Мельнікова А.А. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. (а.с. 133)

Представник третьої особи - Четвертої запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 106)

Представник третьої особи - Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справі поштові відправлення. Причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» в судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справі поштові відправлення. Причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідачі повідомлені про час та місце слухання справи за адресою їх місцем проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши їх доказами, наявними в матеріалах справи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, від 04.04.2018 року актовий запис № 2260. (а.с. 21)

Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 23.07. 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є інвалідом першої групи «А» з дитинства. Інвалідність встановлена на строк «безстроково». Йому протипоказані всі види праці та він потребує постійного стороннього догляду. (а.с. 10)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 року, ОСОБА_1 призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_2 (а.с. 12-13)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої увійшла квартира. Що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 14-18)

10 травня 2024 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 83)

ОСОБА_2 прийняв спадщину за законом згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Батьки спадкодавця - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , в установлені законом строки спадщину не прийняли, претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на ім`я ОСОБА_2 , спадкоємця, який прийняв спадщину, не мають. (а.с. 63-64)

У видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, оскільки на спадкове майно накладено арешт.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявні відомості щодо арешту нерухомого майна ОСОБА_4 , а саме: арешту нерухомого майна, номер запису про обтяження: 9307469 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 07.04.2015, 11:36:15; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчуження серія та номер: 46991498, виданий 03.04.2015; видавник: Жовтневий ВДВС ЗМУЮ: відомості про суб`єктів обтяження: Орган державної влади, Обтяжувач: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, , країна реєстрації: Україна , 69002, Запорізька область , вул. Залізнична , 9-а: Особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , опис предмета обтяження: все нерухоме майно. (а.с. 25)

Згідно інформації наданої Центральним відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі встановлено, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 46991292 з примусового виконання виконавчого листа 2/331/177/15 від 05.03.201 з виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «М.С.Л.» суми боргу в розмірі 24 564,60 грн.

Державним виконавцем 26.03.2015 було винесено постанову про відкриття виконавчою провадження.

Державним виконавцем 03.04.2015 винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Державним виконавцем 03.04.2015 винесено постанову про стягнення витрат виконавчою провадження.

Державним виконавцем 03.04.2015 було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника.

Державним виконавцем 29.09.2015 було винесено постанову про повернення ВД стягувачу па підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону на момент винесення постанови)

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчою документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, при закінченні виконавчого провадження в порядку п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення) зняття арешту з майна боржника не передбачено.

В суді встановлено, що повторно стягувачем у вказаному виконавчому провадженні виконавчий лист до виконавчої служби не пред`являвся.

Відповідно до частини першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Тлумачення статті 1281 ЦК України свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 55 Конституції України задекларовано, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного законодавства, зокрема Книгою шостою ЦК України Спадкове право.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як то передбачено статтею 1216 ЦК України.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень статей 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_4 , якій на праві власності належала: квартира АДРЕСА_3 .

Встановлено, що на все належне на праві власності майно ОСОБА_4 було накладено арешт в рамках виконавчого провадження, яке на день розгляду цієї справи є завершеними.

Встановлено, що стягувачем виконавчий лист до виконавчої служби, протягом тривалого часу, майже 10 років, повторно не пред`являвся. Крім того, відповідач, який є стягувачем у виконавчому провадженні в якому накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_4 , обізнаний про існування зазначеного позову у суді, відзиву на позовну заяву не надав, претензії з вимогами до спадкоємця не пред`явив.

Із-за існування вищевказаного арешту права позивача порушені, оскільки останній не може оформити спадкових прав після смерті матері ОСОБА_4 , зокрема отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений державним виконавцем на все належне ОСОБА_4 майно.

Суд також звертає увагу, що позивач позбавлений іншого способу захисту своїх прав, аніж скасування арешту із належного ОСОБА_4 майна.

Скасування арешту на майно спадкодавця надасть можливість спадкоємцю оформити свої спадкові права, тобто реалізувати право на прийняття спадщини.

З приводу позовної вимоги щодо визнання право власності на спадкове майно, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна;

Згідно пункту 4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину на підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти;

відповідно до підпунктів 4.15, 4.16, 4.17 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 5 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна;

у разі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину;

якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Аналізуючи зазначені норми матеріального права, враховуючи те, що право власності позивача на спадкове майно ніким не оспорюється, а у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом затримано до зняття арешту, а не відмовлено, суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 1216, 1218, 1261 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 .

Скасувати заборону відчуження об`єкту нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка накладена постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції номер запису про обтяження: 9307469 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 07.04.2015, 11:36:15; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, та оголошену заборону на його відчуження серія та номер: 46991498, виданий 03.04.2015.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» (01004, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 50 «а», ЄДРПОУ 3010929) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 12 серпня 2025 року.

Суддя: Н.Г. Скользнєва