Справа № 689/600/25
08.08.2025 року селище Ярмолинці
Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Шевчик О.М.,
секретаря судового засідання Фурман Н.Л.,
представника позивачки Юдова В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ярмолинці заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Юдова Валерія Олександровича про ухвалення додаткового рішення,
Рішенням Ярмолинецького районного суду у справі №689/600/25 від 10 липня 2025 року позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ГВМ-Агро» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати - задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства «ГВМ-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 9 953 гривні 41 коп., з яких: за 2023 рік в сумі 5 391 грн. 75 коп., з них 4 396 грн. 42 коп. - сума орендної плати, 203 грн. 11 коп. - сума пені, 625 грн. 64 коп. - інфляційні втрати, 166 грн. 58 коп. - 3% річних, за 2024 рік - в сумі 4 561 грн. 66 коп., з яких 4 396,42 грн. - сума орендної плати, 42 грн. 21 коп. - сума пені , 88 грн. 35 коп. - інфляційні втрати, 34 грн. 68 коп. - 3% річних.

11.07.2025 зазначене рішення доставлено до електронного кабінету представника ОСОБА_1 адвоката Юдова В.О. (а.с.71), який 14.07.2025 року через електронний суд звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ПП «ГВМ-АГРО» на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 10 000 грн.

Вказаним рішенням суду не вирішено питання про витрати на правову допомогу, однак, у позовній заяві представник позивачки просив стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав вимоги заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та просив задовольнити заяву.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви.

Судом встановлено, що 22 лютого 2025 року між адвокатом Юдовим Валерієм Олександровичем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.37-39).

Згідно із п.4.2.1 договору про надання правничої допомоги № 4Юд/ФО/02.2025 від 22.02.2025 року, за домовленістю сторін гонорар адвоката за проведену роботу в інтересах клієнта за ведення претензійної роботи та позовної роботи у суді першої інстанції (Ярмолинецькому районному суді Хмельницької області) становить фіксований розмір який складає 10 000 (десять) грн., які Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання даного договору.

Факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг № 4Юд/ФО/02.2025 до договору про надання правничої допомоги № 4Юд/ФО/02.2025 від 22.02.2025 року, у якому міститься опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (а.с.5).

Як вбачається з корінця до квитанції №4Юд/ФО/02.2025 від 22.02.2025, ОСОБА_1 сплачено адвокату Юдову В.О. гонорар за правничу допомогу, в розмірі 10 000 грн. (а.с.40).

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Ч.2 ст.141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18).

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи те, що рішенням суду не вирішено питання про витрати на правничу допомогу, а також враховуючи відсутність заяви відповідача про зменшення розміру зазначених витрат, суд вважає, що заява представника позивача є обґрунтованою, і з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст.77-81,137,141,258-259 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «ГВМ-АГРО» (адреса: 32140, с. Іванівка, вул. Шевченка, 62, Хмельницького району Хмельницької області, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчик О.М.