Провадження № 4-с/522/28/25
УХВАЛА

01 серпня 2025 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Ковтун Ю.І.

за участю секретаря Лахматової С.В.,

представника скаржниці адвоката Кононюк В.О.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця, стягувач: ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_2 на дії та бездіяльність приватного виконавця, стягувач: ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович, в якій просить:

- скасувати Постанову ВП № 77134204 від 07.02.2025 «Про відкриття виконавчого провадження», «Про арешт коштів боржника», «Про арешт майна боржника», «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження», «Про стягнення з боржника основної винагороди», прийняту приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитром Миколайовичем;

- зняти арешт з майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2 : однокімнатна квартира, загальною площею 16,9 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,0194 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; садовий будинок, загальна площа 31,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- внести дані про зняття арешту на вищеозначене майно в Державний реєстр речових прав власності на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 09.10.2012 Приморський районний суд м. Одеси постановив заочне рішення по справі № 2/1522/18783/12, яким стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 224902,47 грн. Судове рішення набрало законної сили після апеляційного оскарження 21.09.2022. 15 лютого 2025 року скаржниця отримала від приватного виконавця Колечка Д.М. Постанови ВП № 77134204 від 07.02.2025 про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди. Вважає, що вказані постанови прийняті з порушенням законодавства та у невідповідність вимогам закону за наступними обставинами. 29.07.2013 Приморським районним судом м. Одеси на виконання заочного рішення суду від 09.10.2012 було видано виконавчий лист № 1522/18783/12, строком пред`явлення до виконання - до 22.10.2013. Виконавчий лист був наданий до виконання стягувачем до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. 02.04.2014 державний виконавець Моргун О.В. прийняв Постанову В № 15/377 про відкриття виконавчого провадження та Постанову про арешт всього майна боржника. Оскільки строк виконання за означеним виконавчим листом на дату відкриття провадження був прострочений, провадження було закрите, а виконавчий лист № 1522/18783/12 був втрачений. 27.04.2018 Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду, був виданий дублікат виконавчого листа, строк пред`явлення до виконання якого становив - до 11.12.2020. На підставі означеного дублікату виконавчого листа, державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Куліков І.О. прийняв Постанову ВП № 59390163 від 21.06.2019 про відкриття виконавчого провадження. 15.11.2019 Приморський районний суд м. Одеси постановив ухвалу, якою визнав ОСОБА_1 правонаступником первісного кредитора та замінив сторону стягувача у виконавчому документі та виконавчому провадженні. 12.12.2019 державний виконавець у ВП № 59390163 прийняв постанову про заміну сторони виконавчого провадження. Означене виконавче провадження припинилося коли сплив строк придатності виконавчого листа - 11.12.2020. Надалі стягувач ніякими матеріалами не підтверджує поважність причин пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Постанова ВП № 77134204 від 07.02.2025, яка оскаржується, містить інформацію про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Д.М., розглянуто заяву ОСОБА_1 про примусове виконання на підставі виконавчого листа № 1522/18783/12 виданого 14.01.2025, суддею Погрібним С.О. При цьому, в матеріалах, які супроводжують постанову не має копій документів з посиланням на ухвалу суду щодо поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа а також відсутня копія самого виконавчого листа, де встановлена дата виконання за цим документом. Таким чином, сторона скаржника вважає, що підставою скасування постанови ВП № 77134204 від 07.02.2025, є недотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, пропущення строку «придатності» виконавчого листа. Також, сторона скаржника вважає, що підставою щодо скасування означеної Постанови є відсутність самої підстави, а саме виконавчого листа №1522/18783/12 від 07.02.2025, оскільки суд не видає двічі виконавчий лист, а дублікат був вже виданий.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявської Л.М. від 25 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 (а.с. 40).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність приватного виконавця, стягувач: ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович надійшла в провадження судді Ковтун Ю.І.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І. від 03 червня 2025 року цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 прийнято до провадження. Призначено судовий розгляд справи (а.с. 83).

06.03.2025 на адресу суду від суб`єкта оскарження - приватного виконавця Колечка Д.М., надійшов сформований 06.03.2025 в системі «Електронний суд» відзив, в якому зокрема зазначив, що зі скаргою не погоджується, вважає її необґрунтованою та безпідставним з огляду на наступне. 07.02.2025 до приватного виконавця від ОСОБА_1 надійшла заява про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №1522/18783/12, виданим Приморським районним судом м. Одеса 14.01.2025, яким встановлено стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого згідно із ухвалою Приморського районного суду м. Одеса №1522/18783/12 від 15.11.2019 є ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором в сумі 220979,77 грн та судові витрати у розмірі 2209,79 грн. Того ж дня, 07.02.2025 було відкрито виконавче провадження №77134204 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. На виконання ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику на адресу, вказану у виконавчому документі. У відповідності із ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, у тому числі, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Під час відкриття виконавчого провадження 07.02.2025 виконавець пересвідчився, що у виконавчому документі зазначено у якості строку пред`явлення виконавчого документу до виконання «21.09.2025». Отже, оскільки станом на 07.02.2025 відповідна дата не настала, на виконання ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 68 69).

У судовому засіданні представник скаржниці адвокат Кононюк В.О. скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 , у судовому засіданні зі скаргою не погодився, просив у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши надані матеріали та надавши їм відповідну оцінку, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2012 року у справі № 1522/18783/12 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 321-0131003/ФКІП-08 від 21 травня 2008 року в сумі 224902 (двісті двадцять чотири тисячі дев`ятсот дві) гривні, 47 копійок та судові витрати у сумі 2249,02 (дві тисячі двісті сорок дев`ять) гривень 2 копійки за сплачений судовий збір (а.с. 9).

19.08.2019 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 1732/К (а.с. 16 17).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2019 року у справі №1522/18783/12 задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні) по справі №1522/18783/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за дублікатом виконавчого листа, виданого на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.10.2012 у справі №1522/18783/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника ОСОБА_1 (а.с. 18 19).

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.09.2022 по справі №1522/18783/12, яка набрала законної сили 21.09.2022, частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2012 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором змінено. Зменшено суму стягнення заборгованості до 220979 гривень 77 копійок та зменшено суму судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції до 2209 гривень 79 копійок.

14.01.2025 на виконання вказаного судового рішення Приморським районним судом м.Одеси було видано відповідний виконавчий лист. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 21.09.2025 (а.с. 72).

07.02.2025 стягувач ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Колечка Д.М. з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Приморського районного суду м.Одеси по справі №1522/18783/12 виданого 14.01.2025 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 321-0131003/ФКІП-08 від 21 травня 2008 року в сумі 220979,77 гривень (а.с. 75).

07.02.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Д.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1522/18783/12, виданого 14.01.2025, боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 ВП № 77134204, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження (а.с. 75зв, 76).

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Д.М. виносилися постанови про арешт коштів боржника від 07.02.2025; про арешт майна боржника від 07.02.2025; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.02.2025; про стягнення з боржника основної винагороди від 07.02.2025 (а.с. 25 27, 29 30, 32 33, 35 36).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В частині вимог скарги щодо скасування постанов ВП № 77134204 від 07.02.2025 «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» та «Про стягнення з боржника основної винагороди», які прийняті приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання юрисдикційності справ за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби неодноразово розглядалося Великою Палатою Верховного Суду.

Зокрема, в постанові від 14 березня 2018 року в справі № 213/2012/16 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Отже, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите ВП, а також суб`єктів їх видання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 161/15523/17).

Практика щодо того, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження постанов виконавця про стягнення витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, зокрема й судом якої юрисдикції, вони видані, є послідовною і сталою, що підтверджується постановами Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року в справі № 620/14727/23, Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 квітня 2025 року в cправі № 906/512/23 та Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2025 року в справі № 522/1515/16.

Скаржниця просить скасувати постанови приватного виконавця «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» та «Про стягнення з боржника основної винагороди, які належать до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця, стягувач: ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович в частині вимог щодо скасування постанов ВП № 77134204 від 07.02.2025 «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» та «Про стягнення з боржника основної винагороди», які прийняті приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем, слід закрити.

Щодо інших вимог скарги суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону зокрема: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Як слідує з матеріалів справи 14 січня 2025 року Приморським районним судом м.Одеси було видано виконавчий лист на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21.09.2022 по справі №1522/18783/12, яка набрало законної сили 21.09.2022. Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання - 21.09.2025.

Отже приватним виконавцем прийнято виконавчий лист до виконання в межах строку його пред`явлення до виконання.

За наведених обставин, суд вважає дії приватного виконавця, при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 14 січня 2025 року Приморським районним судом м.Одеси на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21.09.2022 по справі №1522/18783/12, вчинені в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином підстави для скасування Постанов ВП № 77134204 від 07.02.2025 «Про відкриття виконавчого провадження», «Про арешт коштів боржника», «Про арешт майна боржника», які прийняті приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Д.М. відсутні.

Враховуючи, що постанова про закінчення виконавчого провадження приватним виконавцем не приймалася, виконавчий лист знаходиться на виконанні, тому підстави для зняття арешту з майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2 та внесення даних про зняття арешту в Державний реєстр речових прав власності на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна також відсутні.

Згідно з ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі встановлених обставинах справи, досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 255, 447, 449, 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця, стягувач: ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович в частині вимог щодо скасування постанов ВП № 77134204 від 07.02.2025 «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» та «Про стягнення з боржника основної винагороди», які прийняті приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем, закрити.

У задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця, стягувач: ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст скарги складено 08 серпня 2025 року.

Суддя Юлія КОВТУН