17.07.2025 Єдиний унікальний номер 202/1427/25
Провадження № 2/205/2723/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі цивільної справи Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2025 року для розгляду за підсудністю.

Ухвалою суду від 14.03.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра.

В ході підготовки до розгляду даної справи судом встановлено, що цивільна справа не підсудна Новокодацькому районному суду міста Дніпра з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Саме вказана норма була підставою для передачі справи до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, враховуючи, що з Єдиного державного демографічного реєстру було отримано відповідь №1111030 від 11.02.2025 року, з якої встановлено, що адреса реєстрації відповідача значиться: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, приписами ч.1 ст.30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За положеннями ст.ст.181,190 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові №3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що правила виключної підсудності застосовуються до цивільних справ з приводу нерухомого майна та стосуються будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

За правовою позицією, сформованою Великою Палатою Верховного суду, викладеною в постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2013 року між ОСОБА_1 та АТ «Кредобанк» був укладений кредитний договір №0004/13/2-Ф відповідно до умов якого банк видав кредит у сумі 232611,00 грн на строк до 01.12.2033 року. Кредит видавався на придбання житлової 3-кімнатної квартири, загальною площею 57,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, спір виник з приводу заборгованості відповідача за кредитним договором, який видавався на придбання нерухомого майна, а тому в даному випадку застосовується ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Індустріальний районний суд міста Дніпра.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, що є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним направити матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором для розгляду за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати для розгляду за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра (49074, м. Дніпро, просп.Слобожанський, 84).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В. Дорошенко

.