Справа № 510/635/25
Провадження № 2/510/1418/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 серпня 2025 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи - Служба у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Виконавчий комітет Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися на 03.06.2025р., 24.06.2025р., 17.07.2025р., 07.08.2025р., будучи належним чином сповіщена, не явилась, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надала.

Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської областібудь-яких заперечень з приводу пред`явлених позовних вимог не мали, просили про розгляд справи без їх участі.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про розгляд справи у її відсутності, представник позивачки у зв`язку із наявними технічними несправностями у системі конференц зв`язку вийти у судове засідання не мав змоги.

Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: довідка про доходи ОСОБА_1 за період з травня 2024р. по жовтень 2024р.; копія Форми ОК-5 ПФУ; копія свідоцтва про право власності на житло від 02.10.2009р. №13; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.11.2009р.; копія паспорту громадянина України - ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про народження відповідачки; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія постанови Ренійського районного суду Одеської області від 07.11.2024р.; копія довідки лікаря КНП «Ренійський ЦПМСД» Ренійської міської ради від 20.11.2024р. щодо стану здоров`я ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія довідки про реєстрацію місця проживання особи - ОСОБА_4 ; копія довідки лікаря КНП «Ренійський ЦПМСД» Ренійської міської ради від 20.11.2024р. щодо стану здоров`я ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія довідки про реєстрацію місця проживання особи - ОСОБА_5 ; копії характеристик на учнів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 Ренійської гімназії №2 Ренійської міської ради; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.07.1993р. №135; копія листа представника ССД Ренійської міської ради від 30.06.2025р.; копія рішення Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27.06.2025р. «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 »; висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 просить позбавити батьківських прав відповідачку (свою доньку) щодо її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши, що відповідачка ОСОБА_2 являється їх матір`ю (на підставі свідоцтв про народження). Батьком неповнолітніх є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка перебувала із ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах, у період яких народились двоє дітей. З моменту народження та по теперішній час неповнолітні діти мешкають із бабусею ОСОБА_1 - позивачкою у справі за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка піклується про онуків, утримує їх, діти ходять до школи, де отримують освіту, належний стан здоров`я дітей також забезпечується позивачкою, медичні огляди, щеплення проводяться у встановленому порядку. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, дітьми не цікавиться, про них не піклується. ОСОБА_2 є співвласником квартири по АДРЕСА_1 , мешкала там із дітьми та позивачкою, за період спільного мешкання із ними вела себе непорядно, зловживала спиртними напоями, вчиняла сварки, бійки, психологічне насилля в родині, як відносно дітей, так і відносно позивачки. В жовтні 2024р. відповідачка пішла з родини, позивачці про неї нічого невідомо, з тих пір вона її не бачила, за місцем мешкання вона не з`являлась, із дітьми не бачилась, про них не піклувалась. Інформації про теперішнє місцезнаходження відповідачки позивачка не має.

Отже, неповнолітні діти відповідачки вже тривалий час не мешкають разом із нею, вона не піклується про них, не цікавить їхнім життям та здоров`ям, позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей та визначити їх статус.

В ході проведеної роботи представників органу опіки та піклування, ССД Ренійської міської ради було встановлено, що ОСОБА_2 продовжує вести аморальний спосіб життя та до теперішнього дня ніяких заходів щодо піклування про своїх дітей, створення відповідних умов для проживання - не приймає, із фахівцями з соціального супроводу - не взаємодіє її теперішнє місцезнаходження невідомо. Згідно висновку, затвердженого рішенням Виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.06.2025р. орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її двох неповнолітніх дітей. Так, відповідачка вже тривалий час не виконує своїх батьківських обов`язків по догляду за дітьми, не цікавиться ані донькою, ані сином, її не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний, духовний розвиток дітей, стан їх здоров`я. Відповідачка на шлях виправлення не стала, не виявляє бажання побачитися із дітьми, будь-яким іншим чином налагодити контакт із ними.

Таким чином, неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позбавлені батьківської уваги і піклування з боку відповідачки, яка не виконує свої батьківські обов`язки. Яких-небудь перешкод у спілкуванні із дітьми служба у справах дітей, позивачка відповідачці не чинять. Сама відповідачка не чинить ані спроб, ані бажання щодо корегування своєї поведінки, являється безвідповідальною матір`ю, не здатна проявити материнську турботу та піклуватися про своїх дітей.

У зв`язку із вищенаведеним, позивачка вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав щодо дітей, оскільки вони існують суто формально і нею не виконуються.

Вивчивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки щодо її дітей буде відповідати інтересам неповнолітніх та направлено на захист їх прав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідачка ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої материнської турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачкою своїх обов`язків судом не вбачаються, вона свідомо не приділяє будь-яку увагу дітям, які є неповнолітніми і потребують моральної та матеріальної підтримки від матері. Вже протягом тривалого часу діти мешкають окремо від матері ( із бабусей). Досить тривалий час відповідачка із дітьми не спілкується, відносин із ними не підтримує, не цікавиться, де діти, чи забезпечені вони всім необхідним та інше.

Залишення дітей без нагляду батьків, незабезпечення дітей належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, відповідним для віку доглядом, створенням умов, є прямою загрозою життю та здоров`ю дітей .

Згідно із п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із п.п. 15, 17 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують її, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, Положення Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у т.ч. суди мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитини у соціально-здоровому середовищі.

Отже, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої, малолітньої дитини.

Аналізуючи вищевказані положення законодавства, виходячи з принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей, оскільки вона свої батьківські обов`язки не виконує, про дітей не піклується, не підтримує їх ні матеріально, ні морально, нехтує батьківськими обов`язками взагалі. За таких умов, з урахуванням такого байдужого відношення відповідачки до дітей, до неї слід застосувати таку міру як позбавлення батьківських прав, що в даному випадку буде відповідати інтересам дітей, направлено на захист їх прав.

Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси неповнолітніх та приймає рішення щодо задоволення позову позивачки - позбавляє відповідачку батьківських прав щодо її дітей: ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 56-57, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-189, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р., п.п. 15, 16, 17 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 позбавити батьківських прав щодо її дітей - доньки ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), що народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у м.Одеса Одеської області України, сина ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), що народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у м.Одеса Одеської області України.

Внести відмітку в актовий запис № 208 від 24.07.2015 р. про народження ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Внести відмітку в актовий запис № 227 від 14.11.2017 р. про народження ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) 1211 грн. 20 коп. судового збору у доход держави.

Заочне рішення може бути переглянуте Ренійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Вячеслав ДУДНИК