Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/3444/25 провадження № 2/650/2269/25
07 серпня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого Сікори О.О.,
за участю секретаря Завістовської Л.А.,
представника позивача Єленич О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства Юстиції Російської Федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить: стягнути з держави Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОК1111 НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), матеріальну шкоду у розмірі 635 734 грн. (шістсот тридцять п ять тисяч сімсот тридцять чотири) гривень.
Стягнути з держави Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 3 000 000 грн. (три мільйони) гривень.
Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником нерухомого майна розташованого на території Херсонської області, яка є тимчасово окупованою.
24 лютого війська РФ перетнули кордон України і розпочали масштабне вторгнення. Російська армія захопила територію Херсонщини в перші дні повномасштабного вторгнення, а прикордонні населені пункти у перші години. Одним із них стало м. Скадовськ.
З 24.02.2022 року представники військового командування російської федерації завдавали ракетних ударів, робили обстріли з далекобійних артилерійських систем та використовували інші знаряддя ведення війни в напрямку населених пунктів Херсонщини.
Саме російська федерація вчинила дії, які призвели до втрати Позивачем належного йому майна. Так, у ніч проти 24 лютого президент ОСОБА_2 у відеозверненні заявив про початок «спеціальної військової операції» проти України. У низці українських міст прогриміли вибухи. За першу добу військової операції Російська Федерація випустила понад 160 ракет по території України.
Через постійні обстріли, окупацію, загрозу життю, здоров`ю та через загрозу позбавлення свободи окупантами Позивач був змушена залишити місце свого проживання, все своє майно та в екстреному порядку виїхати. Тому Позивач позбавлений можливості володіти нерухомим майном.
На час звернення з цим позовом територія знаходження майна позивача продовжує бути тимчасово окупованою, що підтверджується, зокрема, інформацією з Переліку територіальних громад.
Таким чином, станом на дату подання цього позову Позивач не має можливості володіти, використовувати та розпоряджатися власним майном і протиправно обмежений у здійсненні права власності на належне йому майно у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, здійснення останньою обстрілів, тимчасовою окупацією та мінуванням відповідних територій України.
Єдиним для позивача способом захисту своїх порушених майнових прав є звернення до судудля отримання відшкодування шкоди завданої агресією Російської Федерації.
Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав ОСОБА_1 є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 05.12.2007 року справа №2-1187/07 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Серія ССК №226574 від 18.04.2008 року.
24 лютого 2022 року російські війська з Криму вдерлися до Генічеського і Скадовського районів.
У зв`язку з загрозливою ситуацією для життя та здоров`я ОСОБА_1 , а також небажанням жити в окупації, позивач вимушений був покинути свою квартиру, все нажите майно та на початку повномасштабного вторгнення російської федерації виїхати до Республіки Польща.
В силу постанови КМУ від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» особа яка отримала від держави Україна довідку ВПО або від іноземної держави статус біженця/тимчасового захисту/міжнародного захисту є потерпілою, постраждалою особою, жертвою війни, яку здійснює російська федерація.
Дана довідка та статус біженця/тимчасового захисту/міжнародного захисту є беззаперечним доказом врятування особи від вбивства, тілесних ушкоджень тощо шляхом виїзду з постійного місця проживання/реєстрацїї де відбуваються бойові, військові дії в більш безпечний населений пункт, область тощо.
Загальна площа квартири АДРЕСА_3 складає 76,1 квадратних метрів, в даній квартирі ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 2/3 частини, що складає 50,74 квадратних метрів. У вказаній квартирі позивач зробив евроремонт, придбав нові меблі, побутову техніку.
Згідно Довідки про оціночну вартість об єкта нерухомості від 22.04.2025 року оціночна вартість 2/3 частини квартири (що складає 50,74 квадратних метрів) №2 будинку АДРЕСА_4 , складає 635 734 грн. 59 коп.
Таким чином, позивачу ОСОБА_1 діями РФ, внаслідок вторгнення та окупації м.Скадовськ Скадовського району Херсонської області завдане матеріальної шкоди, внаслідок неможливості користуватися вищевказаним майном. А оскільки ОСОБА_1 не має іншого житла та можливості користуватися належним йому майном, то йому спричинена матеріальні шкода у розмірі - 635 734 грн.
Окрім того внаслідок втрати житла та всього нажитого майна, позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає у значних триваючих душевних стражданнях, що викликані позбавленням звичного ритму життя та налагодженого побуту; неможливістю користуватися належним йому на праві власності житлом та вести повноцінне життя; пристосуванні до нових життєвих умов та відновленні прийнятного для себе рівня життя; пошуком житла та фінансів; перебуванням у пригніченому стані, зниженням життєвого тонусу і погіршення загального самопочуття; ризиком для його життя та здоров`я. Перебуваючи на окупованій території, позивач був в постійному стресі та напрузі. На початку вторгнення російської федерації на територію Херсонської області, припинили свою діяльність банки, аптеки, зачинились більшість магазинів, була нестача продуктів та ліків, це все відбивалося на психологічному та фізичному стані позивача.
Очевидно, що осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, що їх зазнав Позивач, а тим більше оцінити в грошовому еквіваленті, надзвичайно важко. Однак, враховуючи усі обставини, заподіяну моральну шкоду Позивач оцінює у розмірі 3 000 000 грн., яка є обгрунтованою та відповідає ситуації в якій він опинився з вини відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
24 лютого війська РФ перетнули кордон України і розпочали масштабне вторгнення. Російська армія захопила територію Херсонщини в перші дні повномасштабного вторгнення, а прикордонні населені пункти у перші години.
З 24.02.2022 року представники військового командування російської федерації завдавали ракетних ударів, робили обстріли з далекобійних артилерійських систем та використовували інші знаряддя ведення війни в напрямку населених пунктів Херсонщини.
Саме російська федерація вчинила дії, які призвели до втрати Позивачем належного йому майна. Так, у ніч проти 24 лютого президент ОСОБА_2 у відеозверненні заявив про початок «спеціальної військової операції» проти України. У низці українських міст прогриміли вибухи. За першу добу військової операції Російська Федерація випустила понад 160 ракет по території України.
Через постійні обстріли, окупацію, загрозу життю, здоров`ю та через загрозу позбавлення свободи окупантами Позивач була змушена залишити місце свого проживання, все своє майно та в екстреному порядку виїхати. Тому з 24 лютого 2022 року Позивач позбавлена можливості володіти та користуватись вище вказаним нерухомим майном.
Факт обстрілу та окупації з боку військових формувань рф підтверджується також численними публікаціями в ЗМІ. Сума нанесених Позивачу Відповідачем збитків підтверджується Звітом про оцінку вартості майна.
Російська Федерація припинила бути членом Ради Європи у контексті процедури, розпочатої відповідно до статті 8 Статуту Ради Європи. Відповідна Резолюція Ради Європи CM/Res(2022)2 про припинення членства РФ у Раді Європи, прийнята Комітетом Міністрів 16 березня 2022 року. Комітет Міністрів Ради Європи констатував, що агресія РФ проти України є серйозним порушенням РФ своїх зобов`язань за статтею 3 Статуту Ради Європи.
Зазначеними актами встановлено протиправність дій російської федерації по відношенню до України. Доказами, вказаними в цій позовній заяві, підтверджується, що належне Позивачу майно було протиправно вилучено в нього саме через дії Відповідача.
Згідно ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Стаття 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно Резолюції ЄСПЛ від 22 березня 2022 року, росія перестає бути учасницею Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з 16 вересня 2022 року. Тобто, станом на вчинення протиправних діянь проти України та пошкодження належного Позивачу майна росія була учасницею цієї конвенції, а, отже, зобов`язана була дотримуватись норм Конвенції та інших загальноприйнятих норм права й поважати право власності Позивача.
Згідно ст. 53 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, будь-яке знищення окупаційною державою рухомого чи нерухомого майна, що є індивідуальною або колективною власністю приватних осіб чи держави, або інших громадських установ чи соціальних або кооперативних організацій забороняється, за винятком випадків, коли це є необхідним для проведення воєнних операцій. Позивач переконаний, що знищення та пошкодження належного йому майна, яке не є воєнним об`єктом, не було необхідним для проведення воєнних операцій. Тягар доведення зворотного, на думку Позивача, покладається на Відповідача.
Відповідальність російської федерації, відповідно до принципів і норм міжнародного права, за матеріальну чи нематеріальну шкоду завдану Україні, внаслідок збройної агресії також встановлена ч. 4 ст. 2 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018.
Тож, внаслідок протиправних дій Відповідача та порушення росією Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму (п. 1, 2), Заключного акту наради по безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.75, договорів, укладених між Україною та російською федерацією, в тому числі про українсько-російський державний кордон, Позивач був позбавлений свого Майна. Нанесені збитки, сума яких заявлена в позові, підлягають відшкодуванню в повному обсязі згідно ст. 22 ЦК України. З урахуванням міжнародних стандартів і накопиченого досвіду реституції майна та проведених дотепер в Європі програм компенсації, державам-членам пропонується гарантувати своєчасне і дієве відшкодування збитків у зв`язку з втратою доступу до житла, земельних ділянок та іншого майна, що залишене біженцями і ВПО, незалежно від проведення в цей момент переговорів про вирішення збройних конфліктів або про статус конкретної території; забезпечити, щоб таке відшкодування мало форму реституції у вигляді підтвердження юридичних прав біженців і переміщених осіб на їхнє майно та забезпечення можливості безпечного доступу й користування таким майном. У випадку, коли реституція неможлива, повинна бути надана адекватна компенсація шляхом підтвердження раніше існуючих юридичних прав на майно і надання грошей або майна у розмірі, що має розумний зв`язок із ринковою вартістю майна, або іншої форми справедливої
компенсації. Тому, оскільки в нашому випадку безпечне користування неможливе, то й реституція неможлива. А, отже, у Позивача, наявні всі підстави просити компенсацію, яка має розумний зв`язок з ринковою вартістю такого майна.
Вищенаведена позиція корелюється з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою також гарантується право кожної особи (як фізичної, так і юридичної) на мирне володіння майном й право на ефективний засіб правового захисту своїх порушених прав та свобод.
Тож, з точки зору міжнародного права, відповідальність за протиправну поведінку представників своїх збройних сил несе держава-агресор - РФ.
Наразі РФ не створила жодного відповідного механізму, і не вбачається наміру сплачувати компенсації за порушені майнові права українців, тож ми стверджуємо, що станом на дату розгляду цієї справи ми не маємо шансу на реституцію.
Проте, відповідні нормативні акти, які регулюють зазначені питання, існують, і суди наділені правом перевіряти в межах поданих скарг дотримання цих прав, зокрема, з боку РФ, й призначати компенсації в разі виявлення порушень.
Відомим є той факт, що 24.02.2022 року РФ здійснила широкомасштабну військову агресію проти України, що стало підставою для введення з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Дана обставина також не підлягає доказуванню згідно з ч.3 ст.82 ЦПК України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України.
Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України.
Силові дії РФ, що тривають з 20 лютого 2014 року (як початкова подія) та як її продовження військового вторгнення РФ до України 24 лютого 2022 року, є актами збройної агресії відповідно до пунктів "a","b", "с", "d" та "g" статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї ООН "Визначення агресії" від 14.12.1974.
У результаті агресивних дій РФ гарантоване ст.41 Конституції України право власності Позивача є порушеним. Сам факт збройної агресії РФ проти України є причиною виникнення ситуації, за якої Позивач сам змушений відстоювати своє порушене відповідачем право в судовому порядку.
РФ, здійснивши збройну агресію відносно України, порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського заключного акту наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975 та Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією.
До того ж, виходячи з переліку категорій заяв, які можуть бути внесені до реєстру збитків завданих агресією російської федерації проти України, також можна пересвідчитися, що Позивач наділений правом на отримання компенсації/відшкодування. Так, відповідно до категорії A3 «Заяви, пов`язані з втратою майна, доходу або засобів до існування», передбачена підкатегорія A3.6 «Втрата доступу або контролю над нерухомим майном на тимчасово окупованих територіях».
Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин, позивач довів, що саме діями відповідача завдано шкоду його майну, право власності на яке підтверджено належними доказами.
Керуючись статтями 12. 13, 141.209. 259, 263 -265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Позов ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства Юстиції Російської Федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з держави Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОК1111 НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), матеріальну шкоду у розмірі 635 734 грн. (шістсот тридцять п ять тисяч сімсот тридцять чотири) гривень.
Стягнути з держави Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 3 000 000 грн. (три мільйони) гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
Суддя: __________________ О.О. Сікора