Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2025 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі: головуючого судді Репушевської О.В.,

за участі секретаря судового засідання Добровольської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/640/25 за позовом ОСОБА_1 до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

учасники справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Кривоозерська селищна рада Миколаївської області,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання права на земельну частку (паю), яка перебуває в колективній власності колишнього КСП "Імені Мічуріна", розміром 2.50 умовних кадастрових гектара, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що Кривоозерською державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому просив про задоволення позовних вимог.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Кривоозерська селищна рада, згідно письмової заяви, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи по суті, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 28 жовтня 2013 року.

Спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 як син спадкодавця, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Курячелозівським сільським ЗАГС Кривоозерського району Миколаївської області 13 серпня 1957 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку(пай), яка перебуває в колективній власності колишнього КСП "Імені Мічуріна", розміром 2.50 умовних кадастрових гектара, та належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В оформленні спадщини за закономКривоозерською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу.

Як вбачається із спадкової справи №363/2017, позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, проте в оформленні спадкових прав на земельну частку (пай) у нотаріальному порядку позивачу відмовлено, так як відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно.

Згідно положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Положеннями п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно положень п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно положень п.5 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року, визначено, що положення книги шостої цього кодексу (Спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була ніким прийнята із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач є спадкоємцем за законом, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких вона є.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку(пай)не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 82, 141, 200, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну часту(пай), розміром 2.50 в умовних кадастрових гектарах,яка перебуває в колективній власності колишнього КСП "Імені Мічуріна", що розташована в с.Курячі Лози Первомайського (Кривоозерського) району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Кривоозерський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя :