Справа №461/3174/25
Провадження №2/461/1831/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

при секретарі судових засідань Чубей К.А.,

за участю:

представника позивача Галича П.О.,

представника відповідача Гринди І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галич Павло Орестович, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити, що його частка у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 09.10.1997, становить ідеальну частку. Окрім того, просить суд визнати за ним право власності на 1/4 ідеальну частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , його братом - ОСОБА_2 , його мамою - ОСОБА_3 , та його бабцею - ОСОБА_4 було приватизовано квартиру АДРЕСА_2 , про що 09.10.1997 Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №648 від 09.10.1997 видано свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) №Г-18057 від 09.10.1997. Як вбачається зі змісту вказаного свідоцтва про право власності, квартиру АДРЕСА_2 було набуто ними у спільну сумісну власність і розмір ідеальної частки кожного з них у праві власності не було визначено. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер співвласник квартири - ОСОБА_3 . Належну померлій 1/4 частини квартири успадкували за законом в рівних частках: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме 1/12 квартири кожен на праві спільної часткової власності. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ще один співвласник - ОСОБА_4 . 08.11.2018 Галицьким районним судом м. Львова ухвалено заочне рішення у цивільній справі №461/7603/18, яким визначено за померлою ОСОБА_4 право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_2 , визначено за ОСОБА_2 право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_2 . В подальшому відповідач ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення суду та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 09.10.1997 зареєстрував у Реєстрі речових прав на нерухоме майно своє право власності на 1/4 ідеальну частку на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Також, ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину 5-725, видане 28.12.2018 Першою львівською державною нотаріальною конторою та на підставі цього свідоцтва зареєстрував у Реєстрі речових прав на нерухоме майно своє право власності на 1/3 ідеальну частку на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, відповідачу ОСОБА_2 загалом належить 2/3 частки спірної квартири на праві приватної власності. Позивачу належить 1/12 ідеальна частка у праві власності на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою львівською державною нотаріальною конторою 05.12.2000 за реєстровим №6-3588 та реєстраційного посвідчення, виданого Львівським ОБТІ та ЕО 20.12.2000. Водночас, залишається не визначена частка у праві власності позивача на спірну квартиру відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 09.10.1997, яка повинна становити 1/4 ідеальну частку. Відтак просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.05.2025 відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні.

30.05.2025 відповідач ОСОБА_2 подав відзив по позовну заяву, у якому зазначив, що в даній справі відсутній предмет спору, оскільки позивач вже має у власності 1/12 оформлену частку квартири після смерті їх матері та 1/4 частки у спільній власності. Крім того, відповідач стверджує, що проблему з визначенням частки, що належить ОСОБА_1 , можна вирішити в позасудовому порядку, однак позивач не звертався до нього з цим питанням.

09.06.2025 представник позивача - адвокат Галич П.О. подав відповідь на відзив, в якому покликається на те, що при вирішенні цивільної справи №461/7603/18 суд не визначив розмір ідеальної частки, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, і таку необхідно визначити в судовому порядку. Крім того зазначив, що оригінал свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 09.10.1997 знаходиться у відповідача, позивач не має змоги отримати його, що унеможливлює реєстрацію його права власності на частку у спірній квартирі.

03.07.2025 представник відповідача - адвокат Гринда І.І. подала заперечення на відповідь на відзив, у яких покликається на те, що законодавством в наявних правовідносинах передбачено досудове врегулювання спору, і лише після того як позивачем було вжито всіх засобів врегулювання, особа може звертатися з позовом до суду. Зокрема зазначає, що ОСОБА_1 не вживав жодних заходів досудового врегулювання, відтак позов не підлягає до задоволення.

Представник відповідача Гринда І.І. в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про визнання позовних вимог.

Представник позивача Галич П.О. в підготовчому судовому засіданні просив, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, всі судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 09 жовтня 1997 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приватизували квартиру АДРЕСА_2 , про що 09.10.1997 Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №648 від 09.10.1997 видано свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) №Г-18057 від 09.10.1997 /а.с.16/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер співвласник квартири - ОСОБА_3 , належну померлій 1/4 частини квартири успадкували за законом в рівних частках: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину виданого Першою львівською державною нотаріальною конторою 05.12.2000 за реєстровим №6-3588 /а.с.20/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ще один співвласник - ОСОБА_4 .

08.11.2018 заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова у цивільній справі №461/7603/18 визначено за померлою ОСОБА_4 право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_2 , визначено за ОСОБА_2 право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_2 /а.с.18-19/.

На підставі вказаного вище рішення суду та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 09.10.1997 ОСОБА_2 зареєстрував у Реєстрі речових прав на нерухоме майно своє право власності на 1/4 ідеальну частку на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , отримав свідоцтво про право на спадщину 5-725, видане 28.12.2018 Першою львівською державною нотаріальною конторою та на підставі цього свідоцтва зареєстрував у Реєстрі речових прав на нерухоме майно своє право власності на 1/3 ідеальну частку на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, на сьогоднішній день відповідачу ОСОБА_2 належить: 1/4 частка права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 08.11.2018 у справі №461/7603/18 та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 09.10.1997; 1/3 частка права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину 5-725, виданого 28.12.2018; 1/12 частка права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою львівською державною нотаріальною конторою 05.12.2000 за реєстровим №6-3588 та реєстраційного посвідчення, виданого Львівським ОБТІ та ЕО 20.12.2000.

Таким чином, встановлено, що в загальному відповідачу ОСОБА_2 належить 2/3 частки спірної квартири на праві приватної власності.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч.1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

При цьому, частиною 1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1, 2 ст.357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток в праві спільної сумісної власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Разом з тим, відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників.

Крім того, згідно із положеннями ст.372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 визнав позов, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, на підставі ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачений судовий збір в сумі 10860 грн., сплата якого підтверджена платіжними інструкціями №0.0..1 від 14.04.2025 та №0.0..1 від 01.05.2025 /а.с.7, 72/.

Крім того, представник позивача - адвокат Галич П.О. подав заяву, у якій просив суд покласти судові витрати на позивача, у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Враховуючи подану заяву, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 317, 319, 321, 328, 357, 368, 372, 392 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задоволити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 09.10.1997, становить 1/4 ідеальну частку.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 1/4 ідеальну частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Зубачик Н.Б.