Справа № 581/417/25
Провадження № 2/581/280/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2025 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу загального позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Сутність заявлених до суду вимог

У травні 2025 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернулося через систему «Електронний суд» до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 18 вересня 2023 року між сторонами в електронному вигляді укладено Договір позики № (далі по тексту договір, правочин), згідно з умовами якого у кредит для власних потреб, не пов`язаних із підприємницькою діяльністю, на строк 25 днів, надано позику в розмірі 7100 грн зі сплатою дисконтної процентної ставки в розмірі 1,99 % на день та базової процентної ставки в розмірі 2,99 %, дата надання позики: 18.09.2023 року і дата повернення позики 13 жовтня 2023 року. Свої зобов`язання перед відповідачем позивач виконав шляхом надання останньому кредиту відповідно до умов укладеного договору, проте відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надані йому кошти в строки, передбачені договором. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача перед позивачем складає 117377 грн 91 коп, з яких: 7100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 110277,91 грн заборгованість за процентами в розмірі 2,5 % за 598 днів прострочки. Посилаючись на вказані обставини, просило суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

Позиція позивача, відповідача по даній справі

Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповіді на відзив на позов представник позивача ОСОБА_2 зазначала про безпідставність заперечень відповідача з приводу неможливості нарахування процентів за користування коштами після закінчення строку, на який він був укладений (це визначено п. 1.5 договору позики, який особисто і добровільно підписав відповідач в електронному вигляді). Просив також суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн, яку оплатив відповідач при складанні відзиву на позов (а.с.82-85).

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання повторно не з`явився. У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_3 зазначав про повне невизнання заявлених вимог до відповідача ОСОБА_1 , посилаючись на те, що договором позики передбачено сплату процентів у розмірі 1,99 % протягом 25 днів строку дії правочину, проте з огляду на наведену судову практику суду касаційної інстанції позивач протиправно нарахував відповідачу проценти за 598 днів поза межами строку кредитування. Також позивачем не надано доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту; також договором не передбачено відповідальності боржника на підставі ст.625 ЦК України у виді сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, розмір яких встановлено кредитним договором; позивач також не навів детального розрахунку боргу за межами строку кредитування та після закінчення строку дії позики (а.с.59-67).

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою місцевого суду від 29 травня 2025 року даній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23 червня закрито підготовче провадження та справа призначалася до відкритого судового розгляду на 23 липня та 08 серпня 2025 року. 08 серпня 2025 року суд перейшов на стадію ухвалення рішення суду, 11 серпня 2025 року проголосив повний текст рішення суду по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

18 вересня 2024 року між позивачем і відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику № , яким сторони погодили такі умови:

п.1.1.1. Тип кредиту - кредит;

п. 1.1.2. Мета отримання кредиту: для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю;

п.1.2. Строк кредиту (строк дії Договору)- 25 днів; п.5.2 Строк дії цього договору, вказаний у п.1.2 договору, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за ним, але не раніше повного виконання сторонами своїх обов`язків, та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та або базовою процентними ставками, штрафних санкцій, які мають бути сплачені у разі невиконання умов договору та інших нарахувань передбачених договором.

п. 1.3.1. Дата надання позики: 18 вересня 2023 року, дата повернення позики 13 жовтня 2023 року;

п.1.1.4. Дисконтна процентна ставка становить 1,99% в день (726,35 річних);

п.1.1.5. Базова процентна ставка 2,99 % на день (1091,35 % річних).

п.1.3. Орієнтовний строк повернення позики на останні день дії договору з моменту отримання позики або достроково.

п.1.3.3. Повернення позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позикодавця або через особистий кабінет на сайті позичальника або шляхом внесення грошових коштів у терміналах самообслуговування партнерів.

п.1.4 на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою розмірі 1,99 % від суми позики за кожний день користування позикою.

п.1.5 У випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п.1.2 цього договору щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99 % на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 2,99 % на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору.

п. 5.1. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Іннова фінанс». Підписуючи цей договір , позивальник підтверджує ознайомлення, повне розуміння, згоду та обов`язок неухильно дотримуватися зазначених правил.

Даний договір підписано відповідачем в електронному вигляді із використанням одноразового електронного ідентифікатора (а.с.7-10, 17-23).

Згідно із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № загальна вартість кредиту складає 10632 грн 25 коп, з яких: 7100 грн 00 коп сума кредиту, 3532,25 проценти за користування кредитом, реальна річна процентна ставка складає 36237,56 % (а.с.11).

При оформленні кредиту відповідач підписав із використанням одноразового ідентифікатора паспорт споживчого кредиту у його стандартній формі із визначеними умовами кредитування, анкетними даними сторін договору (а.с.13-15, 24).

У заяві-анкеті, складену в електронному вигляді, ОСОБА_1 наводив особисті анкетні дані та номер банківського рахунку для перерахування коштів НОМЕР_1 (а.с.25,26).

Із використанням послуг ТОВ «Фінансова компанія «Контрактний дім» та із застосуванням платіжної системи EASYpay позивач 18 вересня 2023 року перерахував 7100 грн грошових коштів відповідачу на банківський рахунок, зазначений у заяві-анкеті відповідачем (а.с.27-34)

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 18 вересня 2023 року заборгованість відповідача складає 117377 грн 91 коп, з яких: 7100 грн 00 коп боргу за кредитом, 110277 грн 91 коп процентів, за період часу з 18 вересня 2023 року і по 07 травня 2025 року відповідач не здійснив жодної проплати у рахунок погашення боргу по кредиту (а.с.37-42).

Згідно з витребуваною судом інформацією від АТ КБ «Приватбанк» на ім`я відповідача у АТ КБ «Приватбанк» емітована картка № 328008, 18 вересня 2023 року на зазначену платіжну картку зарахована сума в розмірі 7100 грн (а.с.96-99).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Висновки суду по суті заявлених вимог

За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст.509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та нормами законодавства про електронну комерцію, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені та штрафу.

Матеріалами справи підтверджується факт ініціювання ОСОБА_1 укладання договору позики у виді подання заяви-анкети до ТОВ «Іннова фінанс» із зазначенням бажаного розміру позики, надав необхідні особисті відомості для укладання зазначеного правочину.

Договір надання грошових коштів у позику, таблиця обчислення загальної вартості кредиту, паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, уклавши його відповідно до вимог закону.

Із наданої позивачем суду довідки-розрахунку вбачається повне неповернення відповідачем отриманих кредитних коштів та процентів за їх користування у строки визначені договором, тому суд уважає, що підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом та процентами на користь позивача. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам договору позики, докази зворотнього у суду відсутні.

Із урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що право позивача на вільне володіння та користування належними йому грошовими коштами є порушеним і воно підлягає судовому захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути фактично отриману суму кредитних коштів, борг за відсотками та комісією за одноразову видачу кредитних коштів.

Також, суд уважає, що право позивача на майно у виді наданих у користування грошових коштів та процентів на них також захищається та практично гарантується ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі грошові кошти в автономному значенні є майном фінансової установи, яке добровільно та у визначені строки не повертається іншою особою (відповідачем у даній справі) (п.27-35 рішення Європейського суду з прав людини від 05 жовтня 2011 року у справі від 11 липня 2017 року у справі «Moreira Ferreira v. Portugal»).

Довід представника відповідача про безпідставне нарахування завищеного розміру процентів за користування позикою, відсутність детального розрахунку суми боргу за договором позики суд уважає неспроможнім та таким, що не ґрунтується на умовах діючого договору позики, оскільки на виконання п.1.5, 5.2. договору позики при неповерненні відповідачем 13 жовтня 2023 року отриманих у позику грошових коштів разом із процентами по ставці 1,99 % на день позивач правомірно перерахував процентну ставка на базову 2,99 % на день від суми позики за кожен день користування нею з першого дня дії зазначеного договору та самостійно визначив межі позовних вимог у частині сплати процентів за користування кредитом у розмірі 110277 грн 91 коп із використанням простої формули обрахунку такого боргу, наведеної у позові. Суд не вбачає законних та договірних підстав для зменшення боргу по нарахованим процентам, розмір яких не спростовано контр-розрахунком відповідача. Посилання представника відповідача на актуальну судову практику суду касаційної інстанції щодо ненарахування процентів поза межами строку дії кредитного договору не приймаються до уваги судом, оскільки визначальним для даного спору є належне і повне виконання сторонами умов договору позики (включаючи, п. 1.5, 5.2 правочину), які передбачають застосування базової процентної ставки в розмірі 2,99 % на день від суми позики за кожен день користування нею з першого дня дії договору у випадку користування позикою після спливу строку, що має місце у даній справі у зв`язку з повним неповерненням позивачу грошових коштів відповідачем .

Розподіл судових витрат

Із матеріалів справи убачається, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422 грн 40 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. У зв`язку із задоволенням заявленого позову у повному обсязі та на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд не вбачає умов для стягнення з позивача витрат на надану правничу допомогу, які поніс відповідач у розмір 4000 грн (а.с.68-75).

Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265, 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором позики № від 18 вересня 2023 року у розмірі 117377 (сто сімнадцять тисяч триста сімдесят сім) гривень 91 (дев`яносто одна) копійка, з яких: 7100 (сім тисяч сто) гривень 00 коп основного боргу, 110277 (сто десять тисяч двісті сімдесят сім) гривень 91 (дев`яносто одна) копійка процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» 2422 грн 40 коп повернення судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Липоводолинським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Липоводолинського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів із дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (місцезнаходження юридичної особи: м.Київ вул. Болсуновська, буд. 8, 01104, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду виготовлено 11 серпня 2025 року.

Суддя Д. В. Бутенко