Справа № 462/5909/25
УХВАЛА

05 серпня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатним гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , судом встановлено, що така не відповідає вимогам, передбаченим Цивільним процесуальним кодексом України виходячи з такого.

Так, заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України позовна заява серед іншого повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування повинні бути детально викладені заявником у поданій заяві.

Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно з постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 25.05.1998 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Звертаючись до суду із заявою про визнання гр. ОСОБА_2 недієздатним, заявник у тексті заяви покликається на те, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання, хворіє хронічним психічним захворюванням з дитинства, внаслідок чого потребує допомоги під час самообслуговування, в орієнтації, контролю за своєю поведінкою та діяльністю.

Разом з тим, вивчивши матеріали долучені заявником до заяви про визнання особи недієздатною, встановлено, що у порушення зазначених вище вимог процесуального закону, заявник в обґрунтування своїх вимог не зазначив та не надав суду докази, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, що діагностовано лікарями та наведені обставини наявні станом на дату звернення до суду із вказаною заявою.

Заявником долучено до матеріалів заяви лише копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ № 608353 від 24.04.2024, згідно якої ОСОБА_2 за результатами повторного огляду встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням, надано висновок про допустимість нескладної фізичної праці в сільському господарстві, однак із наведеного суд позбавлений можливості дослідити питання наявності ознак в особи, щодо якої заявник просить вирішити питання визнання недієздатним, будь-якого психічного розладу, який може впливати на здатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відомостей про те, що ОСОБА_2 потребує постійного, стороннього догляду, даних про проведення обстеження особи, її стаціонарне лікування, тривалість перебігу психічної хвороби вказана довідка не містить, а будь-якої іншої медичної документації (виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо) матеріали заяви ОСОБА_1 не містять.

В той же час, суд призначає для встановлення психічного стану особи судово-психіатричну експертизу лише за наявності достатніх даних про розлад психічного здоров`я фізичної особи (ст. 298 ЦПК України), відсутність у матеріалах справи доказів наведеного позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи, оскільки призначення такої експертизи тільки на підставі клопотання заявника та заяви про визнання особи недієздатною, без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у хвороби станом на день розгляду заяви, є порушенням прав особи, гарантованих їй ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 64 Конституції України.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_1 у поданій до суду заяві про визнання ОСОБА_2 недієздатним вказує, що останній є його двоюрідним братом, однак будь-яких документів на підтвердження таких родинних зв`язків між заявником та ОСОБА_2 до заяви не подано.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

З наведеного вбачається, що вирішенню питання опікунства передує встановлення ряду обставин можливості призначення особи опікуном та обов`язкову згоду цієї особи на призначення її опікуном.

Так, особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Відтак, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду лише за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою, однак у матеріалах заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, в якій також просить призначити його опікуном ОСОБА_2 , таке подання органу опіки та піклування чи докази звернення з даного приводу до органу опіки і результати розгляду такого звернення відсутні.

У відповідності до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна залишити без руху.

Заявник має право протягом п`яти днів, з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху письмово усунути вказані недоліки.Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/5909/25.

Суддя Б.М. Гедз