Справа № 450/1095/25 Провадження № 2-о/450/155/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

17 березня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи Пенсійного фонду України, Військової частини НОМЕР_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 03 березня 2017 року по 01 жовтня 2023 року; факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні з 31 грудня 2020 року по 01 жовтня 2023 року, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 03 березня 2017 року по 01 жовтня 2023 року; факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні з 31 грудня 2020 року по 01 жовтня 2023 року, у ОСОБА_4 .

Заяву обґрунтувала тим, що заявник ОСОБА_3 познайомилася із своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_4 у 2015 роді. Знайомство відбулося випадково: прі здійсненні телефонного дзвінка ОСОБА_5 помилилася цифрою і замість належного адресат зателефонувала ОСОБА_6 . Випадковий телефонний дзвінок був доленосним. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 2 роки переважно спілкувалися відеозв`язком, адже на той момент проживали у різних містах, а у лютому 2017 року ОСОБА_6 остаточно переїхав до міста Пустомит д оНаталії, де відтоді спільно проживав із заявником за адресою: АДРЕСА_1 . З 03.03.2017 року ОСОБА_4 зареєстрував своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , спільно із ОСОБА_3 .

Отож, з 2017 року заявник ОСОБА_3 проживала разом, з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою Пустомитівської міської ради №02-12/1660 від 11 жовтня 2023 року, копією паспорта ОСОБА_4 та будинковою книгою будинку АДРЕСА_2 . Разом із ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_4 за вищевказаною адресою проживала також донька ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_8 вважала ОСОБА_4 своїм другим батьком, називала його «тато, батько». У період спільного проживання питання про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникало, але постійно відкладалося на потім, тому оформити свої шлюбні відносини останні вчасно не встигли.

Метою встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без йїлюбу ОСОБА_9 Та ОСОБА_3 та факту перебування ОСОБА_3 на утриманні у ОСОБА_9 у судовому порядку є отримання інформації про обставини загибелі ОСОБА_9 та отримання у майбутньому пільг, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У відповідності до ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених ЦПК України.

Дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів, суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зазначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

За частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема: військовослужбовці особи, які проходять військову службу.

Згідно з частиною 1 статті 2 цього ж Закону (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2397-VIII від 05.04.2018), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовців, (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За пунктом 1 частини 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно з частиною 3 ст.16-2 цього ж Закону розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст.16-3 зазначеного Закону встановлено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників.

За частиною 6 ст.16-3 цього ж Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Абзацом першим пункту 2 постанови Кабінет Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Наказом Міністерства оборони України 25.01.2023 № 45, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 р за № 176/39232 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», установлено, що районний (міський) ТЦКСП є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати;

у встановленому порядку представляє інтереси Міністерства оборони України у судових справах, пов`язаних з визначенням кола осіб, яким виплачується ОГД, звертається до суду щодо залучення до цих справ інших членів сім`ї загиблого, інтересів яких вони стосуються (підпункт 4 пункту 3.1).

Згідно з підпунктом 1 пункту 3.2 цього ж наказу, обласний (Київський міський) ТЦКСП є органом, уповноваженим подавати висновок щодо можливості призначення ОГД (додаток 4):

Пунктом 4.5 передбачено, що після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_4 для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення,- готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

Пунктом 4.6 встановлено, що районні (міські) ТЦКСП, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання).

Пунктом 4.7 передбачено, що командування Сухопутних військ Збройних Сил України не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань для виплати ОГД готує та надає Державній казначейській службі України розподіли відкритих асигнувань у розрізі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Пунктом 4.8 установлено, що виплата ОГД здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу (додаток 7) не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві.

Статтею 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

За статтею 1 ЦПК України, цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 позивачу необхідно для реалізації прав та гарантій, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Тобто, за своїм предметом та можливими правовими наслідками вимоги ОСОБА_1 не пов`язані з цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, а пов`язані з публічно-правовими відносинами позивача з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Суд враховує правову мету звернення позивача до суду, яка полягає у підтвердженні певного соціального статусу задля призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця та інших соціальних виплат. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах.

Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнав недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 343/1548/22, постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19 та постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі№ 290/289/22-ц. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року в рамках справи № 290/289/22-ц, провадження № 61-13369св22 щодо вимог особи про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з військовослужбовцем, за для підтвердження за нею статусу щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За встановлених обставин необхідно відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим, є неприпустимим.

Керуючись ст. ст. 1, 19, 186, 258-261, 263 ЦПК України, ст.ст.1, 16, 16-1, 16-2, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суддя, -

постановив:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи Пенсійного фонду України, Військової частини НОМЕР_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

На виконання вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України, роз`яснити заявнику про можливість звернення з адміністративним позовом до Львівського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачу разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяЄ. О. Данилів