Провадження №6/760/51/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Омельян Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про зміну способу виконання рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - Солом`янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві, Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення та виселення,

В С Т А Н О В И В :

01 вересня 2023 року представник АТ КБ «Приватбанк» - Савіхіна А.М. звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про зміну способу виконання рішення, в якій просить суд встановити наступний спосіб виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року по справі №76013361/13-ц:

- звернути стягнення на квартиру загальною площею 28.90 м.кв., житловою площею 12,90 м.кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»;

- інші положення рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року по справі №76013361/13-ц залишити без змін;

- видати виконавчі листи.

В обґрунтування заяви покликається на те, що Солом`янським районним судом міста Києва 01 червня 2016 року було ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Солом?янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким:

- в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KIMOGA0000039 від 22.12.2006 року звернуто стягнення на квартиру загальною площею 28.90 м.кв., житловою площею 12.90 м.кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №KIMOGA0000039п від 22.12.2006 р.) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки;

- стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір 3433,60 грн.

Звертаючись до суду банк обрав спосіб захисту свого порушеного права, який відповідає вимогам Закону «Про іпотеку», договору.

На даний момент АТ КБ «Приватбанк» позбавлений можливості виконати рішення суду через відсутність необхідних документів для реалізації предмета іпотека та відсутність попиту покупців.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тож іпотекодержатель вправі самостійно обрати спосіб захисту свого права, який передбачений законом або договором. Обрання одного способу захисту порушеного права не забороняє іпотекодавцю обрати інший спосіб (у разі незадоволення вимог іпотекодержателя), якщо таке обрання не призведе до подвійного стягнення за основним зобов`язанням.

Банк не може звернутись до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу та надати правовстановлюючі документи на вказане майно. В банка відсутні вказані, так як банк не є власником майна а лише іпотеко держателем. Також банк не є особою, яка за законом має право отримати дублікати правовстановлюючих документів, адже банк не є стороною угоди.

Вказані обставини унеможливлюють реалізацію предмету іпотеки у спосіб, визначений рішенням суду.

АТ КБ «Приватбанк» звертався до суду про стягнення боргу та обрав передбачений законом та договором спосіб виконання рішення про стягнення боргу - звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іншій особі-покупцеві, проте за вказаних обставин не має можливості ним скористатись.

Також, звертає увагу суду, що вказаний в рішенні порядок виконання не передбачає звернення до Державної виконавчої служби. В цьому випадку банк не є стягувачем, в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», при цьому позбавлений можливості виконання рішення суду самостійно.

Зміна способу виконання рішення суду, а саме реалізація Державною виконавчою службою України виправить вказану ситуацію, адже таке рішення можливо буде пред`явити до виконавчої служби, реалізувати предмет іпотеки через публічні торги.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 жовтня 2023 року заяву передано судді Аксьоновій Н.М.

15 січня 2024 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на заяву про зміну способу виконання рішення, в якій просить відмовити в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

В обґрунтування заперечень зазначає, що заява банку про зміну способу виконання рішення суду фактично є визначенням банком іншого способу захисту порушеного права та зміни самого рішення. Посилання банку на відсутність необхідних документів для реалізації предмета застави і попиту покупців, що ускладнює виконання рішення суду, не ґрунтується на законі, оскільки банк фактично просить змінити не спосіб виконання рішення суду, а змінити спосіб захисту свого права в розумінні ст.16 ЦК України, що є неприпустимим.

Доказів того, що АТ КБ «Приватбанк» звертався до відповідних державних органів з метою отримання правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, та до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу, однак у стягувача існують обставини, які роблять неможливим чи утруднюють виконання рішення суду, не надано. Крім того, матеріалами справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, однак подав до суду заяву, у якій просить суд розглядати справу за його відсутності, вказав що вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи та заяву про зміну способу виконання рішення, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням що Солом?янського районного суду міста Києва від 01 червня 2016 року було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Солом?янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Служба у справах дітей Солом?янської районної у м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KIMOGA0000039 від 22.12.2006 року звернути стягнення на квартиру загальною площею 28.90 м.кв., житловою площею 12.90 м.кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №KIMOGA0000039п від 22.12.2006 р.) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_4 з квартири (предмету іпотеки), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір 3433,60 грн.

Звернувшись до суду із заявою про зміну способу виконання рішення, АТ КБ «Приватбанк» просить суд встановити наступний спосіб виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року по справі №76013361/13-ц: звернути стягнення на квартиру загальною площею 28.90 м.кв., житловою площею 12,90 м.кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»; інші положення рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року по справі №76013361/13-ц залишити без змін, покликаючись на відсутність необхідних документів для реалізації предмета іпотеки та відсутність попиту покупців.

Відповідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст.435 ЦПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Водночас, на переконання Верховного Суду, для зміни способу виконання судового рішення суд має також з`ясувати питання, чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки судова практика пішла тим шляхом, що змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

З огляду на це значна кількість рішень, які передбачали зобов`язання боржника вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, залишались невиконаними.

Так, Верховний Суд України у постанові від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15 зазначив, що суди попередніх інстанцій, задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення, п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) фактично змінили рішення суду по суті та самостійно змінили спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц зазначив, що задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду про витребування з володіння ОСОБА_2 автомобіля та причепа до нього на стягнення грошових коштів у розмірі їх вартості фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

З огляду на це, на переконання ВС, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду, оскільки цим буде змінено саме рішення суду по суті, а не спосіб його виконання, правильно застосувавши при цьому норми статті 373 ЦПК України.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення. Задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім?ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим.

Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Згідно з вимогами статей 1, 17, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку» - іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов?язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов?язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов?язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення, суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернув стягнення на предмет іпотеки, визначивши обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, а саме засобом продажу вказаного вище об?єкту нерухомого майна ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Відтак, із заяви АТ КБ «Приватбанк» про зміну способу виконання рішення суду, фактично вбачається зміна самого рішення, а не способу його виконання.

Крім того, заявником не додано доказів, на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст.435 ЦПК України, суд вважає, що у задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» про зміну способу виконання рішення суду необхідно відмовити.

Керуючись статтями 2, 18, 79-81, 260, 353, 435, ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про зміну способу виконання рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - Солом`янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві, Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення та виселення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова