Справа № 946/7832/24
Провадження № 2/946/1232/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.08.2024 року о 23 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїла наїзд на автомобіль «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку №144-а по вул. Білгород-Дністровська в м.Ізмаїлі Одеської області. Внаслідок ДТП автомобіль «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , був пошкоджений. Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складений відносно ОСОБА_2 , розглянутий Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області (справа №946/7075/24 та №946/7076/24) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні ДТП. Автомобіль «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Цивільна відповідальність володільця автомобіля «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до Полісу обов`язкового страхування ЕР №220303095, що діяв на день ДТП. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну відповідно до Полісу ЕР №220303095 складає 160 000,00 грн., франшиза 0 грн. ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку страхової компанії вартість відновлювального ремонту складає 156 000,00 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає за розрахунками страхової компанії 77 885,00 грн. Різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою повинна відшкодовувати винна особа, тобто, ОСОБА_2 . На думку позивачки, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повинно сплатити страхове відшкодування з урахуванням франшизи в розмірі 77 885,00 грн. ОСОБА_2 повинна сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) 156 000,00 грн. 77 885,00 = 78115,00 грн. Також позивачка вказує, що пошкодженням автомобіля їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 20 000,00 грн. Моральна шкода полягає у наступному: втрата безпеки та комфорту, фінансове обтяження, неспокій та тривога, психологічний тиск, втрата часу та енергії, вплив на повсякденне життя. З огляду на викладене, позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 78115,00 грн. матеріальної шкоди, 20 000,00 грн. моральної шкоди, судовий збір.

25.12.2024 року представник позивачки надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказав, що, відповідно до висновку №106-8/24 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 21.10.2024 року: ринкова вартість КТЗ «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент ДТП визначається рівною 354601,80 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається рівною 298767,61 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, завданого власнику КТЗ пошкодженого внаслідок ДТП, визначається рівною 144 289,51 грн. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило страхове відшкодування з урахуванням франшизи в розмірі 77 885,00 грн. ОСОБА_2 повинна сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), але відмовляється добровільно відшкодувати заподіяну шкоду. Фактичний розмір шкоди дорівнює вартості відновлювального ремонту та складає 298 767,61 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою складає 220 882,61 грн. (298767,61 77 885,00). Враховуючи викладене, представник позивачки просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки 240 882,61 грн., з яких: 220 882,61 грн. матеріальної шкоди, 20 000,00 грн. моральної шкоди, судові витрати у розмірі 2408,23 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. (а.с.53-56).

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Представник позивачки адвокат Міркун С.М. в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення збільшених позовних вимог. 24.02.2025 року відповідачка надала суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказала, що з уточненими позовними вимогами не згодна. Вказала, що при зіткненні автомобіль «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був припаркований задньою частиною до електроопори. Незважаючи на це, судовий експерт у переліку пошкоджень вказує радіатор охолодження та відсутній антифриз. При цьому, на фото №1 та №2 на передній частині кузова автомобіля «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не видно пошкоджень. Таким чином, серед пошкоджень автомобіля позивачки, які дійсно були отримані внаслідок ДТП, що сталася в ніч з 30.08.2024 року на 31.08.2024 року, перелічені ті, що не могли бути отримані з вини позивачки. Крім схеми ДТП це також підтверджується актом огляду страхової компанії від 04.09.2024 року, в якому не зазначено жодних пошкоджень передньої частини автомобіля «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 . У зв`язку з наведеним ремонтна калькуляція викликає сумніви, тому позивачка не визнає визначену експертом ціну відновлювального ремонту у розмірі 298767,61 грн. З урахуванням висновку експерта, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ визначається рівною 144289,51 грн. Позивачка зазначає, що страхова компанія сплатила страхове відшкодування в узгодженому розмірі 77885,00 грн. Таким чином, сума на відшкодування матеріального шкоди, як підлягає стягненню з позивачки, не може бути більшою, ніж 66404,51 грн. (144286,51 грн. 77885,00 грн.). Крім того, позивачка узгодила із страховою компанією суму страхового відшкодування, яка не перевищувала ліміт відповідальності за полісом страхування. Ліміт відповідальності за матеріальну шкоду складав 160000,00, в той час, як в позові зазначено, що вартість відновлювального ремонту відповідно до розрахунку страхової компанії складає 156000,00 грн. Також, позивачка просить стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., що не відповідає критеріям розумності, виваженості та справедливості, оскільки в момент ДТП позивачка не була за кермом, освітлення біля її будинку, яке було пошкоджено внаслідок ДТП, було відновлено за рахунок відповідачки. Також, відповідачка оплатила перевезення пошкодженого транспортного засобу до майстра та евакуатор. Відповідачка вказує, що вона є внутрішньо-переміщеною особою, орендує житло, розлучена, сама виховує дитину, допомогу на проживання отримати не може. Відповідачка вказала, що не відмовляється відшкодувати завдану шкоду, проте вважає, що її розмір має бути обґрунтованим (а.с.89-90).

Представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Судом встановлено, що 31.08.2024 о 01:06 год. в м. Ізмаїл по вул. Білгород-Дністровська, 114, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Chevrolet Captiva» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі та також здійснила зіткнення з електроопорою вуличного освітлення, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, травмованих немає, чим порушено п. 12.1 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2024 року по справі №946/7076/24, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, та судовий збір. Постанова суду набрала чинності 09.12.2024 року (а.с.116, 139).

Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як вбачається зі ст.317 ЦК України за змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Автомобіль «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.7, 81).

Отже, судом встановлено, що із вини ОСОБА_2 сталася ДТП, в результаті якої автомобіль «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , був пошкоджений.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , забезпечена в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-220303095. За договором страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 320 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн. (а.с.14, 124).

Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

За змістом ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36 згаданого Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

16.09.2024 року ОСОБА_1 звернулася до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування (а.с.129).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За висновком Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, з яким погодився Верховний Суд у постанові по справі №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року, вказувалося, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика в силу положень закону не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від ліміту страхового відшкодування (страхової виплати).

Отже, відносини між винною особою та її страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст. 29 Закону № 1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно Страхового акту №375 від 17.09.2024 року та розрахунку суми страхового відшкодування до справи №375, складеного ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», сума страхового відшкодування становить в розмірі 77885,00 грн. (а.с.146, 147).

При цьому ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виходила з розрахунку суми страхового відшкодування а.с. 146, складеного за допомогою системи Аудатекс, висновку незалежного експерта/оцінювача, калькуляції/рахунку СТО, згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 156 173,18 грн., в тому числі деталі з врахуванням зносу 33 551,70 грн. та роботи і матеріали - 44 334,19 грн.

17.09.2024 року було здійснено страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 в розмірі 77885,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.09.2024 року (а.с.148).

Як вбачається з заяви а.с. 129 ОСОБА_1 дійшла згоди зі страховиком про розмір страхового відшкодування в сумі 77885,00 грн.

Відповідно до висновку експерта №106-8/24, складеного судовим експертом Пастир Ю.І. 21.10.2024 року, ринкова вартість колісного транспортного засобу «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент ДТП, яка сталася 30.08.2024 року, визначається рівною 354601,80 грн., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 30.08.2024 року, станом на дату експертного (технічного) огляду 02.10.2024 року, визначається рівною 298 767,61 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Mercedes-Benz Е280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 30.08.2024 року, станом на день проведення експертного (технічного) огляду 02.10.2024 року, визначається рівною 144 289,51 грн. (а.с.58-69).

Даних про те в чому полягає невідповідність звіту, складеного ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в ході розслідування страхового випадку та підстав для звернення позивача до іншого оцінювача матеріали справи не містять.

Тому, суд не приймає до уваги висновок експерта №106-8/24, складений судовим експертом Пастир Ю.І. 21.10.2024 року та виходить з розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с. 146). Згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 156 173,18 грн.

У постанові № 645/3746/16 від 07.02.2019 Верховний Суд зазначив, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Доводи касаційної скарги про необхідність визначення розміру збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки за правилами ст.ст. 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна. В даному випадку судами вирішено спір не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення сплаченої позивачем реальної вартості виконаних робіт по відновлювальному ремонту, пошкодженого з вини відповідача, транспортного засобу.»

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 1194 ЦК України та висновки Верховного Суду, суд вважає обґрунтованими доводи про те, що позивач вправі отримати відшкодування з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Тобто, даний Закон встановлює законодавчі обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме, розмір страхової виплати визначається з урахуванням зносу автомобіля, що, у свою чергу, згідно ст.1194 ЦК України, покладає на винуватця обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у разі її недостатності.

Враховуючи викладене, доводи відповідачки щодо необхідності виплати страхового відшкодування у повному обсязі ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з тих підстав, що розмір збитків не перевищує ліміту відповідальності страховика, суд вважає безпідставними, адже правила ст. 29 Закону №1961-IV покладають на страховика обов`язок у разі пошкодження транспортного засобу відшкодувати потерпілому не всі витрати, а лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що відповідно до висновку експерта ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ринкова вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 156 173,18 грн., отже різниця між вартістю відновлювального ремонту 156 173,18 грн. та страховим відшкодуванням у сумі 77885,00 грн. складає 78288,18 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Будь-яких доказів у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження того, що відповідачка виплачувала позивачці відшкодування матеріальної шкоди матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 78288,18 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Що стосується вимог позивачки щодо стягнення на її користь моральної шкоди з відповідачки в розмірі 20 000 грн., суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до довідки директора КП «Ізмаїл-Світло» від 24.02.2025 року майно, пошкоджено в результаті ДТП 30.08.2024 року 23-30 у АДРЕСА_1 відшкодовано винуватцем в повному обсязі. КП «Ізмаїл-Світло» претензій не має (а.с.91).

Також, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.12.2024 року по справі №946/7075/24 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (в.ч.137-138).

Як вбачається з довідок від 23.08.2022 року №5107-, №5107- ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи (а.с.96).

Відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.02.2024 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.97).

Згідно письмової відповіді Ізмаїльської міської ради Одеської області від 05.06.2024 року №Л-159 права на призначення допомоги з 01.03.2024 року родина ОСОБА_2 не набуває, оскільки середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї (9952,35 грн.) перевищує чотири розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (9444,00 грн.) на 1 січня року, в якому проймається рішення про призначення або не призначення допомоги (а.с.100)

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи факт заподіяння позивачці моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням її майна, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідачки в завданні моральної шкоди, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у відшкодування моральної шкоди грошової компенсації в сумі 5 000 грн., отже вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на користь позивачки ОСОБА_1 з відповідачки ОСОБА_2 суми матеріальної шкоди у розмірі 78288,18 грн. та суми у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо.

Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Міркун С.М. надав правову допомогу позивачці, що підтверджується ордером серії ВН №1410581 від 18.09.2024 року (а.с.19), договором про надання правничої допомоги від 16.09.2024 року (а.с.18).

На підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. позивачем надано суду квитанцію від 16.09.2024 року (а.с.21).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки судові витрати у сумі 8000,00 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що також, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.

За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягує судовий збір з відповідачки на користь позивачки пропорційно сумі задоволених позовних позовних вимог.

Згідно платіжного доручення від 26.09.2024 року (а.с.1) позивачкою був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідачки відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних позовних вимог у розмірі 832,68 грн. (34,58 %).

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,83, 95,141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 625, 979, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», адреса місцезнаходження юридичної особи: 04050, м.Київ, вул. Глибочицька,44, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , суму матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 78288,18 грн. та суму моральної шкоди у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень нуль копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 (вісім тисяч гривень нуль копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , судовий збір 832,68 (вісімсот тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.П.Пащенко