ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 673/893/24

Провадження № 22-ц/820/1737/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю позивача та його представника,

представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 травня 2025 року, суддя Дворнін О.С., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

В серпні 2024 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, увійшла земельна ділянка, площею 1,7682 га, кадастровий номер :03:053:0013, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території бувшої Гатнянської сільської ради Хмельницької області.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіла йому вищевказану земельну ділянку. Все інше своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось спадкодавець заповіла своїй дочці, відповідачу ОСОБА_1 .

Для оформлення своїх спадкових справ позивач звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак останнім йому було роз`яснено, що ним було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, натомість спадщину прийняла ОСОБА_1 .

Зазначив, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому не було відомо про смерть ОСОБА_3 , з відповідачем він не підтримував та не підтримує добрих відносин, тому ОСОБА_1 не повідомила його про смерть своєї матері.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 травня 2025 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , діючи недобросовісно, порушила волю своєї померлої матері ОСОБА_3 , свідомо висловлену, оскільки не повідомила нотаріуса про наявність іншого спадкоємця за заповітом.

ОСОБА_2 був необізнаний про дату відкриття спадщини, діяв добросовісно, з моменту отримання інформації про смерть спадкодавця у розумні строки звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, відтак пропущений строк підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги вказала, що необізнаність позивача про смерть спадкодавця не є поважною причиною для поновлення строку на подання заяви про прийняття спадщини. Висновки суду щодо її недобросовісності ґрунтуються на припущеннях.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримав оскаржуване судове рішення та, зокрема, вказав, що він не був обізнаний про смерть ОСОБА_3 , в той час як пропущений ним строк є незначним, що свідчить про його добросовісну поведінку.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач та його представник в суді проти апеляційної скарги заперечили, повністю підтримали оскаржуване судове рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

01 серпня 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :03:053:0013, площею 1,7682 га. Все інше своє майно спадкодавець заповіла своїй дочці, ОСОБА_1 .

Для оформлення своїх спадкових справ ОСОБА_2 01 серпня 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Янцаловської В.О. із заявою про оформлення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 . Того ж дня нотаріус повідомив позивача про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, а ОСОБА_2 пропущено строк на прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту довідки виконавчого комітету Деражнянської міської ради від 31 липня 2024 року, на день смерті зі спадкодавцем ОСОБА_3 була зареєстрована її дочка, ОСОБА_1 , яка 07 серпня 2024 року звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Бас Л.Й. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , за наслідком якої було заведено спадкову справу №66/2024

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна чи відкриття спадщини; складні умови праці; перебування спадкоємців на військовій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №381/4482/16-ц, від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18, від 14 лютого 2024 року у справі №357/8183/22.

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Таким чином, необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15 та, а також у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18, від 27 травня 2020 року у справі №336/1127/17, від 30 червня 2020 року у справі №431/5782/17, від 20 вересня 2023 року у справі №638/16540/20, від 30 вересня 2020 року у справі №635/4551/18, від 03 березня 2021 року у справі №145/148/20, від 21 квітня 2022 року у справі №296/12109/18, від 07 грудня 2022 року у справі №399/570/21, від 13 квітня 2023 року у справі №522/17537/18, від 14 лютого 2024 року у справі №357/8183/22, від 08 квітня 2024 року у справі №334/2358/23, від 25 лютого 2025 року у справі №344/584/24, від 09 квітня 2025 року у справі №522/953/23, від 07 травня 2025 року у справі №760/18418/23.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплив 14 червня 2024 року.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 01 серпня 2024 року, в той час як відповідач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 як особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Обґрунтовуючи підстави поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 послався на його необізнаність про смерть ОСОБА_3 , що не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, інших доводів позивач не навів.

Суд першої інстанції, неправильно застосувавши норми матеріального права, не встановив усіх обставин справи, дійшов помилкових висновків щодо обґрунтованості позовних вимог, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати у вигляді сплати судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі сумі 1816,80 грн. підлягають компенсації відповідачу за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в суді апеляційної інстанції в розмірі 1816,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2025 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова