Справа № 548/832/25
Провадження № 2/548/450/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2025 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря судових засідань - Безносик Д.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чубенко Ж.А.,

представника відповідача Хорольської міської ради - Бибика В.В.,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Лубенського району Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, голови Хорольської міської ради Волошина Сергія Михайловича та начальника відділу з питань земельних відносин та екології Хорольської міської ради Тітенко Надії Василівни про визнання права мирного володіння майном, припинення дій, які здійснюють невиправдане втручання у право мирного володіння майном та визнання незаконними дій посадових осіб Хорольської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 позивач за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на розгляді в Хорольському районному суді Полтавської області під головуванням судді Лідовець Л.М. перебуває цивільна справа № 548/374/24 за позовом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління ДПС у Полтавській області, про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів.

У вказаній цивільній справі ним подано зустрічний позов про визнання права мирного володіння майном, припинення дій, які здійснюють невиправдане втручання у право мирного володіння майном та визнання незаконними дій посадових осіб Хорольської міської ради. У прийняття цього зустрічоного позову ухвалою суду від 19.03.2025 відмовлено у зв`язку із пропуском строку на його подання.

Вказуючи на те, що він обмежений у можливості захистити своє порушене право під час розгляду цивільної справи № 548/374/24 за позовом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до нього та його сина про стягнення безпідставно збережених коштів за період з 01.01.2020 року по 01.10.2024 в сумі 73557,78 грн, він звертається із цивільним позовом окремо від попереднього провадження.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 вказує, що відповідачка ОСОБА_2 , як начальник відділу з питань земельних відносин та екології, не мала повноважень на здійснення розрахунку ціни позову, так як згідно Порядку визначення та відшкодування територіальній громаді міста Хорол в особі Хорольської міської ради збитків заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства, затвердженого рішенням Хорольської міської ради 12 сесії 7 скликання № 320 від 24.06.2016, наділена комісія з визначення збитків, а з 28.10.2022 це повинні були робити державні інспектори сектору з питань державного контролю за використанням та охороною земель виконавчого комітету Хорольської міської ради, - згідно Порядку здійснення державного контролю за порушенням земельного законодавства та відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної власності Хорольської міської територіальної громади, затвердженого рішенням Хорольської міської ради 34 сесії 8 скликання № 1722 від 28.10.2022, при цьому міський голова Волошин С.М. не мав права підписувати поданий до суду позов про стягнення безпідставно збережених коштів за період з 01.01.2020 по 01.10.2024 в сумі 73557,78 грн, так як було відсутнє рішення пленарної сесії про це, чим вчинив незаконне втручання у право позивача на мирне володіння майном. У зв`язку з викладеним позивач прохає суд:

-встановити факт відсутності волевиявлення Хорольської міської ради щодо стягнення з нього безпідставно збережених (заощаджених) коштів за період з 01.01.2020 по 01.10.2024 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :50:004:0296;

-визнати право позивача на мирне володіння майном, а саме грошовими коштами в сумі 73557,78 грн;

-визнати незаконним дії голови Хорольської міської ради Волошина Сергія Михайловича щодо підписання та подання до суду позовної заяви у справі № 548/374/24 без волевиявлення на те Хорольської міської ради та без дотримання адміністративних процедур, передбачених Порядками 320 та 1722;

-визнати незаконними дії начальника відділу з питань земельних відносин та екології Тітенко Наталії Василівни щодо розрахунку суми безпідставно збережених (заощаджених) коштів, яка стягується у справі № 548/374/24, у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025 цю позовну заяву було передано для розгляду судді Миркушіній Н.С.

Ухвалою судді від 08.04.2025 задоволено заяву судді Миркушіної Н.М. про самовідвід та постановлено передати справу для повторного авторозподілу до канцелярії Хорольського районного суду Полтавської області.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2025 цю позовну заяву було передано для розгляду судді Старокожку В.П.

Ухвалою судді від 16.04.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу п`ятиденний строк для усунення вказаних недоліків.

17.04.2025 за допомогою підсистеми "Електронний суд" позивач надіслав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, якою зазначені в ухвалі недоліки усунуто, зокрема, додатково сплачено судовий збір за вимоги немайного характеру в розмірі 2422,40 грн.

22.04.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

07.05.2025 Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області подано відзив на позов, з якого вбачається, що Хорольська міська рада не визнає позову, вважаючи, що розрахунок розміру безпідставно збережених (заощаджених) коштів, які міська рада стягує в тому числі із відповідача ОСОБА_1 , здійснено уповноваженою посадовою особою. При цьому, земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , має кадастровий номер і дані про неї внесено до державного земельного кадастру, а тому твердження позивача про неналежність цієї земельної ділянки Хорольській міській раді є безпідставними. Тому в задоволені позову прохає відмовити.

07.05.2025 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, з якого вбачається, що вона позов не визнає, у його задоволенні прохає відмовити з тих підстав, що здійснення нею розрахунку сум орендної плати (безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою) проведено відповідно до наданих повноважень, згідно з нормативно-грошовою оцінкою земельної ділянки. Вказує, що розрахунок проведено відповідно до рішення 64 сесії від 20.01.2015 № 10, рішення 66 сесії від 27.06.2019 № 1431 та рішення 59 сесії від 20.09.2014, відповідно до яких для категорії «Землі для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» встановлено 3% розміру орендної плати від нормативно грошової оцінки землі. Тому розрахунок, вчинений нею, є правильним, у зв`язку із чим в задоволенні позову просила відмовити.

Позивач ОСОБА_1 відповіді на відзив не подав.

Ухвалою суду від 03.06.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чубенко Ж.А. позовні вимоги свого довірителя підтримала із підстав, зазначених у позові.

Представник Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Бибик В.В. та відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечили із підстав, зазначених у відзивах на позов.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи мається його письмова заява від 03.06.2025, де він прохає розгляд справи за його відсутності, вказує, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, вважає їх безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд доходить висновку, що за результатами судового розгляду має бути ухвалене рішення, яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з такого.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Як встановлено під час судового розгляду, і це випливає зі змісту позовної заяви та додатків до неї, між сторонами існує спір з приводу стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів, який ініційований Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області шляхом подання до Хорольського районного суду Полтавської області відповідного цивільного позову, в якому ОСОБА_1 є співвідповідачем.

Вказана цивільна справа в системі документообігу суду «Д-3» зареєстрована під номером 548/832/25, провадження № 2/548/450/25. Справа розглядається судом під головуванням судді Лідовець Т.М.

Сторонами у цій справі є Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області - позивач, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - відповідачі, Головне управління ДПС у Полтавській області - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог.

Під час проведення підготовчого судового засідання у вказаній цивільній справі відповідач ОСОБА_1 подав позов третьої особи із самостійними вимогами про визнання права мирного володіння майном припинення дій, які здійснюють невиправдане втручання у право мирного володіння майном та визнання незаконними дій представників позивача за первісним позовом.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 19.03.2025 у прийнятті позову третьої особи із самостійними вимогами відповідача ОСОБА_1 про визнання права мирного володіння майном припинення дій, які здійснюють невиправдане втручання у право мирного володіння майном та визнання незаконними дій представників позивача за первісним позовом, відмовлено.

У позовній заяві позивач вказав, що вказана ухвала суду ним не оскаржена, вона набрала законної сили, у зв`язку з чим ним подано окремий цивільний позов.

У справі, що розглядається наразі, позивач ОСОБА_1 , будучи незгідним з порушенням, на його погляд, як процедури нарахування йому сум безпідставно збережених коштів в сумі 73557,78 грн, так і повноважності окремих працівників цього органу самоврядування на здійснення таких дій, заявив позовні вимоги про встановлення факту відсутності волевиявлення Хорольської міської ради щодо стягнення з нього безпідставно збережених (заощаджених) коштів за період з 01.01.2020 по 01.10.2024 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :50:004:0296; визнання права позивача на мирне володіння майном, а саме грошовими коштами в сумі 73557,78 грн; визнання незаконним дій голови Хорольської міської ради Волошина Сергія Михайловича щодо підписання та подачі до суду позовної заяви у справі № 548/374/24 без волевиявлення на те Хорольської міської ради та без дотримання адміністративних процедур, передбачених Порядками 320 та 1722; визнання незаконними дії начальника відділу з питань земельних відносин та екології Тітенко Наталії Василівни щодо розрахунку суми безпідставно збережених (заощаджених) коштів, яка стягується у справі № 548/374/24, у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень, не вказав, яке його право було порушено діями посадових осіб Хорольської міської ради та яке право підлягає захисту.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 у цій справі по суті є незгодою позивача з цивільним позовом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління ДПС у Полтавській області, про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів, що перебуває на розгляді у судді Лідовець Т.М. і поданий з метою забезпечення прецедентного підґрунтя для розгляду вказаної справи.

При цьому, ОСОБА_1 не зазначено, який із перелічених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів було ним обрано та яке його право підлягає захисту на підставі поданого ним позову.

Суд констатує, що обраний позивачем спосіб захисту не спрямований на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому, позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Обраний позивачем спосіб захисту націлений не на ефективний захист порушеного права, а на створення правового прецеденту для його використання при розгляді іншої справи.

Суд констатує, що формулювання позовних вимог позивачем ОСОБА_1 в цій справі є таким, що позбавляє суд можливості вирішити спір по суті та обґрунтувати свої висновки доказами, так як доводи у цій справі як прямо, так і опосередковано пов`язані із цивільним позовом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління ДПС у Полтавській області, про стягнення безпідставно збережених (заощаджених) коштів, що перебуває на розгляді під головуванням судді Лідовець Т.М. і оцінка цим доводам повинна бути надана саме за результатами розгляду цієї справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Вирішуючи цивільний спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Спосіб захисту - це матеріально-правовий засіб примусового характеру, за допомогою якого відбувається відновлення/визнання порушеного/оспорюваного права чи законного інтересу особи.

Отож, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 та постанові від 15 березня 2023 року по справі №725/1824/20, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні позову.

З огляду на зазначене відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки судом не встановлено наявності порушеного права, а позивачем не вказано, яке саме право підлягає захисту.

Верховний Суд зазначає, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності повторного звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд доходить висновку, що у їх стягненні із відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку із відмовою у позові.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1-14, 76-81, 141, 209-211, 213, 216, 221, 228, 229, 235, 240-242, 258, 259,263-265,268, 354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, голови Хорольської міської ради Волошина Сергія Михайловича та начальника відділу з питань земельних відносин та екології Хорольської міської ради Тітенко Надії Василівни про визнання права мирного володіння майном, припинення дій, які здійснюють невиправдане втручання у право мирного володіння майном та визнання незаконними дій посадових осіб Хорольської міської ради, відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1414 від 25.06.2014.

Відповідачі: 1. Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області, адреса: м. Хорол, вул. Соборності, 4 Лубенського району Полтавської області, .

2. Голова Хорольської міської ради Волошин Сергій Михайлович, адреса: м. Хорол, вул. Соборності, 4 Лубенського району Полтавської області.

3. Начальник відділу з питань земельних відносин та екології Хорольської міської ради Тітенко Надія Василівна, адреса: м. Хорол, вул. Соборності, 4 Лубенського району Полтавської області.

Головуючий