Провадження №: 2-о/755/524/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2025 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Коваленко І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення (про встановлення особи), -

в с т а н о в и в :

заявник звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження за участю заінтересованої особи: Дніпровський відділ Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить:

- Встановити особу - ОСОБА_1 , яка народилася в Україні, у місті Луганськ, ІНФОРМАЦІЯ_1 і є громадянкою України.

Своє звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту заявник обґрунтовує тим, що встановлення даного факту їй потрібне для отримання посвідчення про повернення в Україну, яке дає право на в`їзд в Україну, де вона зможе отримати паспорт громадянина України.

Вивчивши заяву і додані до неї документи на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя приходить до наступних висновків.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.315 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За нормою частини другої ст.315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У своїй заяві заявниця посилається на неможливість отримати паспорт громадянина України, проте письмової відмови посольства України в Ірландії щодо видачі заявниці паспорту громадянина України не надає.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. (п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України»).

Згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», п аспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.2 ст.21 вказаного Закону)

Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років, а особам, які досягли шістдесяти п`яти років, - безстроково. (ч.2 ст.21 вказаного Закону)

Паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. (пункт 2 загальних Положень про паспорт громадянина України, затверджених Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII.

Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання, є підставою для притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.197 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді попередження. Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачені частиною першою ст.197 КУпАП, - тягнуть за собою накладення штрафу від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як убачається зі свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , датою народження заявниці ОСОБА_1 є - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже паспорт громадянина України заявниця зобов`язана була отримати по досягненню чотирнадцятирічного віку, а саме після 19 квітня 2021 року, зокрема у період до запровадження воєнного стану в Україні (24.02.2022 року).

Зазначені заявником обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що вимога заявника зводиться не тільки до встановлення факту, але і про право на звернення до відповідного органу державної міграційної служби України за місцем зареєстрованого місця проживання/ перебування із заявою про видачу паспорту громадянина України.

У випадку відмови у видачі паспорта громадянина України, існує два основних шляхи оскарження: адміністративний та судовий. В адміністративному порядку можна подати скаргу до вищого територіального органу ДМС або до Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. У судовому порядку подається позовна заява до адміністративного суду.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже, оскільки, у вимозі, з якою заявник звернувся до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, є наявний спір про право, тому суд приходить висновку про відмову у відкритті провадження у цивільний справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення (про встановлення особи).

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 258 - 260, 315, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ Державної міграційної служби України, про встановлення факту, що має юридичне значення (про встановлення особи).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя: І.В.Коваленко