УХВАЛА

05 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 361/7276/23

провадження № 61-9257ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ АТ «Українська залізниця» від 01 квітня 2022 року № 389/ОС у частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 - заступником директора Департаменту цінової політики АТ «Українська залізниця». Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 4 473 684,15 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року в частині вирішення вимоги про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 4 473 684,15 грн з утриманням з цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

17 липня 2025 року АТ «Українська залізниця» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

АТ «Українська залізниця» порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що копію постанови Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року заявником отримано в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» лише 21 червня 2025 року, на підтвердження зазначеного надано картку руху документу.

Врахувавши наведеніАТ «Українська залізниця» обставини, взявши до уваги, що 24 червня 2025 року забезпечено надання загального доступу до повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними. Клопотання АТ «Українська залізниця» підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій АТ «Українська залізниця» зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2025 року у справі № 440/14216/23, у постановах Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 758/9164/16 - ц, від 28 грудня 2022 року у справі № 460/2675/18, від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22, від 27 березня 2024 року у справі № 507/1435/22, від 20 листопада 2024 року у справі № 373/2163/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також обґрунтовує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2025 року у справі № 758/4178/22, у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 359/6714/23, від 27 листопада 2024 року у справі № 465/4855/23, застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішень (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того указує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), а також, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга АТ «Українська залізниця» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 рокуподана з дотриманням статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

АТ «Українська залізниця» подано заяву про зупинення виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року до закінчення касаційного провадження.

Заяву аргументовано тим, що зупинення виконання оскаржуваних рішень є необхідним з метою забезпечення уникнення настання невідворотних наслідків. ОСОБА_1 направив до АТ «Українська залізниця» вимогу про виплату заробітної плати на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Заявник вказує, що у разі скасування оскаржуваних рішень Верховним Судом, товариство не зможе повернути сплачений на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, розмір якого є досить значним 4 473 684,15 грн, оскільки чинне законодавство не допускає повороту виконання рішення суду у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин. Також звертає увагу на нанесені внаслідок збройної агресії збитки.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення у випадку його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що поворот виконання не допускається у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, але у частині стягнення заробітної плати за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню, з метою дотримання балансу прав й інтересів сторін під час касаційного провадження, взявши до уваги доводи АТ «Українська залізниця», Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення заявленого клопотання і зупинення виконання оскаржуваних судових рішень у частині стягнення сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що перевищують виплати за один місяць (середньомісячна зарплата визначена судами у розмірі 127 725 грн 94 коп.).

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити акціонерному товариству «Українська залізниця» строк на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року.

Витребувати з Броварського міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 361/7276/23.

Заяву акціонерного товариства «Українська залізниця» про зупинення виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року до закінчення касаційного провадження задовольнити частково.

Зупинити до закінчення касаційного провадження виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року у частині стягнення з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі, що перевищує виплати за один місяць.

Надіслати іншому учаснику справи № 361/7276/23 копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати у передбаченому процесуальним законом порядку відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 серпня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович