Справа № 461/150/25
Провадження № 2/461/718/25
УХВАЛА

30.07.2025 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.,

при секретарі судового засідання Бараняку В.В.,

за участі:

преставників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Буковецької Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву представника позивача про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Біля порохової вежі» до ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває вищевказана цивільна справа.

25.07.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову. З урахуванням зміни предмету позову просив суд витребувати у відповідача ОСОБА_3 приміщення ІІ/1,6 кв.м (коридор), ІІІ/2,1 кв.м. (балкон) на третьому поверсі, будинку АДРЕСА_1 , які знаходяться у володінні відповідача.

Позивач та його представник в підготовчому судовому засіданні заяву про зміну предмету позову просили задовольнити.

Відповідач та її представник в підготовчому судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували. Зазначили, що стороною позивача не дотримано вимог ЦПК України та не направлено примірник заяви відповідачу. Вказали, що у поданій заяві представник позивача фактично просить одночасно змінити і предмет і підстави позову, що законом не допускається. Крім того, на підтвердження вартості витребуваного майна, стороною позивача надано консультативний звіт. Поряд з цим, такий звіт не є належним доказом, не передбачений Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У вказаному звіті не міститься інформації про використовувану нормативно-правову базу, методику, яку застосовував ФОП при розрахунку вартості майна, не вказано, які об`єкти, їх місцезнаходження, бралися для порівняння, не вказано як встановлена середня вартість подібних об`єктів.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Відповідно до ч. 3ст. 49 ЦПК Українидо закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК Україниі одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Суд звертає увагу позивача, що заява про зміну предмета та підстави позову має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, які викладені у ст. 175 ЦПК України.

Так, з заяви про зміну предмету позову вбачається, що вона подана з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства та не дотримано вимог п. 3. ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме, не визначено позивачем ціни позову, щодо якого заявлено позовні вимоги майнового характеру.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд зауважує, що визначення ціни позову майнового характеру є обов`язковою вимогою до позовної заяви, і процесуальний закон не передбачає підстав звільнення позивача від його виконання. Така вимога корелює з приписами ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких сума судового збору, яка підлягає сплаті у позовах майнового характеру визначається виходячи саме із ціни позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Розміри ставок судового збору визначені у ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

За ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Представником позивача до заяви про зміну предмету позову долучено консультативний звіт про оцінку майна, а саме двокімнатної квартири загальною площе.67.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , який складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 4 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Оціночна діяльність може здійснюватися у таких формах:

практична діяльність з оцінки майна, яка полягає у практичному виконанні оцінки майна та всіх процедур, пов`язаних з нею, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами з оцінки майна;

консультаційна діяльність, яка полягає в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктам оціночної діяльності, замовникам оцінки та (або) іншим особам в усній або письмовій формі.

Аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку, що наданий представником позивача консультативний звіт про оцінку майна не є належним доказом на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, оскільки фактично полягає в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктам оціночної діяльності в письмовій формі.

Натомість належними доказами на підтвердження вартості витребуваного майна, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно розмір судового збору, є, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість (станом саме на дату подання позову до суду), дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості аналогічного майна в районі місцезнаходження спірного майна тощо.

З огляду на невизначення заявником вартості спірного нерухомого майна суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Отже, позивачу необхідно зазначити інформацію про ціну позову, виходячи з вартості спірного нерухомого майна станом саме на дату звернення з позовом, надати належні докази на підтвердження такої вартості, з урахуванням наведеного самостійно визначити розмір судового збору та, за необхідності, доплатити різницю судового збору, визначену відповідно до вимог закону.

Згідно ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175,177 цьогоКодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяву, яка подана представником позивача ОСОБА_2 , про зміну предмету позову слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст.175,177,187,257 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про зміну предмету позову, -залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме надання належних доказів на підтвердження вартості витребуваного майна, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно розмір судового збору, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість (станом саме на дату подання позову до суду), дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості аналогічного майна в районі місцезнаходження спірного майна тощо.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу копії ухвали про залишення заяви про зміну предмету позову без руху.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали заява про зміну предмету позову буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Повний текст ухвали виготовлено 04 серпня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Мироненко Л.Д.