Дата документу 30.07.2025 Справа № 333/5225/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/5225/22 Головуючий у 1-й інстанції: Стоматов Е.Г.
Провадження № 22-ц/807/1134/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Полякова О.З.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Камаловій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мухіна Олега Івановича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Косякової З.М. звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Заяву мотивовано тим, що з квітня 2014 року заявниця проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , шлюб з яким не було зареєстровано в органах РАЦС. Весь час родина проживала разом за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації заявника.

Заявниця і ОСОБА_3 перебували в шлюбних відносинах, вели спільне господарство, дбали про родину, підтримували один одного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 загинув в с. Зацеве Бахмутського району Донецької області, про що 14.09.2022 року складено актовий запис № 1907. Причиною смерті ОСОБА_3 стала вибухова травма внаслідок військових дій.

Зазначає, що свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро).

Сім`єю померлого ОСОБА_3 є заявник по справі ОСОБА_2 , яка за життя перебувала на утриманні чоловіка, який був військовослужбовцем, отримував грошове забезпечення та фактично був годувальником в родині.

Також зазначає, що з метою призначення та отримання одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця, а також отримання права на призначення дострокової пенсії за віком, заявниці необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також факт перебування фізичної особи на утриманні.

Заявниця за допомогою родичів ОСОБА_3 отримала документи, що підтверджують його загибель внаслідок військової агресії РФ на території України, виконала всі необхідні дії для його поховання.

Крім того, вказувала, що факт спільного проживання заявника і померлого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а також факт перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 буде підтверджений поясненнями свідків родичів загиблого та сусідів.

З огляду на вищевикладене, заявниця просила суд: встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , починаючи з квітня 2014 року по день смерті ОСОБА_3 до 08 вересня 2022 року; встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 , починаючи з квітня 2014 року по день смерті ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з 01 квітня 2004 року по день смерті ОСОБА_3 - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 , починаючи з 01 квітня 2004 року по день смерті ОСОБА_3 - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2022 року виправлено описку, допущено судом в рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року.

Другий та тертій абзац резолютивної частини рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року викладено у такій редакції:

«Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по день смерті ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 , починаючи з 01 квітня 2014 року по день смерті ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В іншій частині рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвокат Мухін Олег Іванович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (факт підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького району м. Запоріжжя 13 січня 1998, актовий запис №15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , перебуваючи в складі Збройних Сил України, загинув внаслідок бойових дій у населеному пункті Зайцеве, що розташовано в Бахмутському районі Донецької області. Цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 14 вересня 2022, актовий запис № 1907.

Зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияници Н.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 був пропущений строк для прийняття спадщини, вона звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Запорізької міської раді, в який просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяця з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви на прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 . Розгляд судової справи № 335/12156/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку на подання заяви на прийняття спадщини триває.

Також ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_6 про встановлення факту перебування особи на утриманні, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги, в якій просила суд визнати факт перебування ОСОБА_1 на утриманні батька ОСОБА_3 . Розгляд судової справи № 335/11149/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_6 про встановлення факту перебування особи на утриманні, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги триває.

21 квітня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Мухіна О.І. дізналася про наявність судового рішення від 17 листопада 2022 року у справі № 333/5225/22 за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Зауважує, що ОСОБА_1 є єдиною донькою ОСОБА_3 та його спадкоємицею за законом, тому є заінтересованою особою в цій справі.

Зауважує, що судом першої інстанції на підтвердження того, що ОСОБА_2 спільно проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, в судовому засіданні було допитано в якості свідків: ОСОБА_4 , який є двоюрідним братом ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 , яка є сусідкою, які надали пояснення, що з квітня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. ОСОБА_3 за життя був військовослужбовцем та був єдиним годувальником родини.

Однак, ОСОБА_4 ніколи не був родичем ОСОБА_3 , що може підтвердити колишня дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_6 .

Факт укладання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадського стану Хортицького району м. Запоріжжя 28 березня 1997 року, актовий запис № 050123.

Факт розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_3 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 15 липня 2014 року, актовий запис № 103622.

Таким чином, суд першої інстанції встановив факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з 01 квітня 2014 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто у період, коли ОСОБА_3 знаходився у шлюбі з ОСОБА_6 .

Також вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_7 була на дату постановлення рішення у справі непрацездатною особою, а також відсутності у заявника інших доходів, крім коштів, нібито, отриманих від ОСОБА_3 . Заявницею не надано будь-яких доказів проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за однією адресою, наявності взаємних прав та обов`язків.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Косякової З.М. на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Посилається на те, що ОСОБА_3 за життя мав двох дітей: доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8

Щодо перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зазначає, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Шевченківським відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції 15 липня 2014 року, шлюб між ними розірвано 04 липня 2006 року, про що складено відповідний актовий запис № 344.

Вважає, що оскаржуване рішення не впливає на права, свободи, інтереси або обов`язки скаржника, а питання отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги вирішується у відповідності до закону в інший спосіб.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вище вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що для заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу породжує юридичні наслідки, оскільки вона зможе оформити одноразову грошову допомогу за загиблого військовослужбовця, а також отримує право на призначення дострокової пенсії за віком; надані у справі докази вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є доведеним, тому що встановити такий факт в іншому порядку, ніж судовому, неможливо.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 14 вересня 2022 (а.с. 3).

Відповідно до довідки про причину смерті (до форми № 106/0 № 4814 (видається для поховання)) померлого ОСОБА_3 , причина смерті: вибухова травма внаслідок військових дій (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про поховання № НОМЕР_4 , яке видане ОСОБА_4 , користувачу одинарного місця поховання (урни з прахом) ОСОБА_3 , поховання здійснено на кладовище ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 . Про що зроблено актовий запис в книзі реєстрації поховань № 18 від 15.09.2022 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_10 12.09.2022 № 1/Ф/3600 направив сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) на ім`я ОСОБА_4 , в якому сповістив про те, що його брат, старший прапорщик ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання по захисту нашої Батьківщини (а.с. 7).

Командування Військової частини НОМЕР_5 Міністерства Оборони України сповіщенням № 156 від 09.09.2022 року № 1358, повідомило ОСОБА_4 про те, що його брат, старший прапорщик ОСОБА_3 , прийнятий (призваний) на військову службу 11.12.2020 року, загинув в н.п. Зайцеве Бахмутського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 . НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького району м. Запоріжжя 13.01.1998, актовий запис № 15, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 36).

Згідно заяви про прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 приймає спадщину після смерті батька ОСОБА_3 (а.с. 38).

Крім того, постановою Запорізького апеляційного суду від 18 червня 2025 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_11 була задоволена. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2025 року скасовано, ухвалена постанова наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Надія Володимирівна, про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 17 ЦПК України).

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (стаття 18 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).

У постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У справі, яка переглядається, заявниця в порядку окремого провадження звернулась із заявою про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, у якій вказала, що проживала з ОСОБА_3 з квітня 2014 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції констатував доведеність заявлених ОСОБА_2 фактів. При цьому суд зазначив, що для заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу породжує юридичні наслідки, оскільки вона зможе оформити одноразову грошову допомогу за загиблого військовослужбовця, а також отримує право на призначення дострокової пенсії за віком.

Водночас рішення суду оскаржила в апеляційному порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є донькою ОСОБА_3 .

Встановлення вищевказаних фактів є наслідком виникнення прав у заявниці на отримання одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця та отримання права на призначення відповідної пенсії.

У свою чергу, проти вимог ОСОБА_2 заперечує ОСОБА_1 , яка посилається на наявність спору про право, оскільки вона має право на одноразову грошову допомогу за загиблого військовослужбовця. ОСОБА_1 , що не була залучена до участі у справі, оскаржила рішення суду і заперечує проти заявлених ОСОБА_2 фактів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що встановлення вищевказаних фактів пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) довела, що оскарженим рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права та обов`язки, а факти, які просить встановити ОСОБА_2 , не можуть бути встановлені в окремому провадження через наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спору про право.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2024 року у справі № 759/1894/23, від 13счервня 2024 року у справі № 357/10078/22.

Відтак, наведені обставини свідчать, що у справі, що розглядається, існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Як зазначалося вище, згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відтак, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність спору про право, апеляційний суд приходить до висновку про вихід за межі доводів апеляційної скарги та не дає оцінки доводам апеляційної скарги, які стосуються оцінки доказів по суті спору.

Враховуючи, що вище наведена норма процесуального права судом першої інстанції не дотримана, що згідно ст. 376 ЦПК України є підставою скасування рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, із ухваленням нового про залишення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення вищевказаних фактів, за наявності спору про право, не ґрунтуються на законі, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів наголошує, що залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 не позбавляє її права звернутися до суду з відповідним позовом у порядку позовного провадження.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатнім.

Керуючись ст.ст. 294, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мухіна Олега Івановича задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року у цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 04 серпня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: О.З. Поляков

Е.А. Онищенко