Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5864/24 Головуючий у 1-й інст. Свинченко Г. Д.
Категорія 44 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Григорусь Н.Й., Талько О.Б.

за участю секретаря

судового засідання Нестерчук М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/5864/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , інтереси яких представляє адвокат Янович В`ячеслав Леонідович

на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року, яка постановлена під головуванням судді Свинченко Г.Д.

в с т а н о в и в :

Протягом серпня-вересня 2024 року позивачі звернулися до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовними заявами до ПАТ «Коростенський завод МДФ», ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання.

У жовтні-листопаді 2024 року у зв`язку з тим, що після задоволення відводів та відсутністю повноважень у суддів у Коростенському міськрайонному суді виявилось неможливим утворити новий склад суду, справи надійшли до Лугинського районного суду Житомирської області та в результаті автоматизованого була передана до провадження судді Свинченко Г.Д.

Після усунення недоліків, справи були прийняті до провадження судді Свинченко Г.Д., по ним було відкрито загальне позовне провадження та призначені підготовчі судові засідання.

17 грудня 2024 року винесено ухвалу про об`єднання в одне провадження судових справ № 279/5864/24 (провадження №2/281/357/24), №279/5856/24 (провадження №2/281/358/24), №279/5932/24 (провадження № 2/281/370/24),№ 279/6052/24 (провадження №2/281/372/24), №279/6053/24 (провадження №2/281/373/24) та № 279/5930/24 (провадження №2/281/375/24).

11 лютого 2025 року представник відповідачів - адвокат Козуліна А.В. скерувала до суду клопотання про призначення комісійної інженерно-екологічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах та на захист прав дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 в інтересах та на захист прав дитини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ПАТ «Коростенський завод МДФ», ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року призначено в даній справі комісійну інженерно-екологічну експертизу, проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (ідентифікаційний код: 25574630, юридична адреса: вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, фактична адреса: вул. Велика Кільцева, 4, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08130, адреса для листування: вул. Велика Кільцева, 4 м. Київ, 03170).

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1.1 Чи можна стверджувати, що внаслідок діяльності ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» та /або ПАТ «Коростенський завод МДФ» здійснювалось понаднормове забруднення атмосферного повітря (перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі - ГДК) за адресами: Житомирська область, м. Коростень, вул. Ярослава Мудрого 105 та вул. Ярослава Мудрого, 126?

1.2. Чи можна стверджувати, що внаслідок діяльності ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» та /або ПАТ «Коростенський завод МДФ» здійснювалось понаднормове шумове навантаження за адресами: Житомирська область, м. Коростень, вул. Ярослава Мудрого 105 та вул. Ярослава Мудрого, 126?

1.3. Чи встановлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі згідно Протоколу № 04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року та Протоколу № 04-05 дослідження повітря населених місць від 25 квітня 2019 року, що здійснювались за адресами: Житомирська область, м.Коростень, вул. Ярослава Мудрого 102 та вул. Ярослава Мудрого, 112? Якщо так, то яких саме?

1.4. Чи можна стверджувати про ефект сумації речовин за групою 47 (сірчистий ангідрид, вуглець оксиду, діоксид азоту та фенол), зважаючи на те, що не було одночасно встановлена їх присутність в атмосферному повітрі, а саме: вміст фенолу та формальдегіду у повітрі був встановлений експертами 15 квітня 2019 року (Протокол №04-03 дослідження населених місць в точці №1 житлова забудова Ярослава Мудрого, 102 від 19.04.2019), а сірчистий ангідрид, вуглець оксиду, діоксид азоту встановлено експертами 25 квітня 2019 року (Протокол №04-05 дослідження населених місць в точці №1 житлова забудова по вул. Ярослава Мудрого, 102 від 25.04.2019)?

1.5. Якщо згідно Протоколу № 04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року та Протоколу № 04-05 дослідження повітря населених місць від 25 квітня 2019 року, що здійснювались за адресами Ярослава Мудрого, 102 та 112 встановлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі (ГДК), то чи можна стверджувати що таке перевищення є наслідком діяльності саме ТОВ «Коростенський завод МДФ» та/або ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» з урахуванням в тому числі того, що:

- на джерелах викидів цих підприємств не встановлено перевищень норм викидів;

- на джерелах викидів цих підприємств заміри дослідження пилу не проводились;

- під час цих досліджень не проводились заміри та дослідження на межі санітарно захисної зони та території ТОВ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія»;

- на джерелах викидів ТОВ «Коростенський завод МДФ» дослідження сірчистий ангідрид, вуглець оксиду, діоксид азоту не проводились взагалі;

- дослідження сірчистий ангідрид, вуглець оксиду, діоксид азоту, без встановлення їх перевищення на джерелах ТОВ «УХЛК» проводились 15 квітня, хоча в житловій забудові 25 квітня;

- та з урахуванням наявності інших джерел забруднення?

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 через свого представника подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, невідповідність висновку обставинам справи, просять ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачі проживають поряд з суб`єктом господарювання ПАТ «Коростенський завод МДФ» (правонаступник ТОВ «Коростенський завод МДФ»), ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія».

Вказує, що протягом тривалого часу відповідачами порушується право позивачів на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Робота підприємства супроводжується значним шумом, значно підвищується концентрація пилу та шкідливих хімічних сполук у повітрі. Вони змушені дихати повітрям, наповненим викидами небезпечних забруднюючих речовин.

Зазначає, що позивачі у своїх позовних заявах посилалися на те, що у справі №283/518/17-ц суд вже встановив факт порушення відповідачами вимог екологічного законодавства та порушення ними права позивачів на безпечне довкілля, безпечні і здорові умови проживання, а також факт спричинення їм моральної шкоди на підставі висновку комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року. Цією експертизою підтверджено факт порушення відповідачем норм природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря і причиннонаслідковий зв`язок між виробничою діяльністю відповідачів та забрудненням атмосферного повітря і станом довкілля на території їхніх садиб.

Позивачі також зазначали, що завдана їм моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів, оскільки внаслідок господарської діяльності відповідачів у 2012-2017 роках, а також у 2019 році здійснювалося забруднення атмосферного повітря на території їхніх садиб, вони позбавлені права на безпечне довкілля.

Вважає, що грубі порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства виявлені у 2012-2017 роках, а також у 2019 році, що підтверджуються змістом листів Державної екологічної інспекції у Житомирській області.

Крім того, при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було взято наявний у матеріалах справи висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року у справі № 279/2933/20, оскільки при її проведенні експертами здійснювалось дослідження повітря на території двох інших домогосподарств. При цьому інші домогосподарства розташовані поруч із житловим будинком та садибою позивачів й значне перевищення гранично допустимих концентрацій норм викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, а також шумового навантаження, характерних для діяльності відповідачів, беззаперечно вказує на порушення права позивачів на безпечні умови проживання та безпечне для життя і здоров`я довкілля.

Звертає увагу, що за таких обставин можна зробити висновок про доведеність позивачами факту порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю відповідачів, з однієї сторони, та забрудненням атмосферного повітря й стану довкілля на території його садиб позивачів, з іншої сторони.

Зазначає, що предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення відповідачами прав позивача на безпечне довкілля; за умови встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини; моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так зі змісту постанови Житомирського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 279/2933/20, яка набрала законної сили, суди встановили, що експерти Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в межах цивільної справи №283/518/17-ц провели комісійну інженерно-екологічну експертизу та надали висновок від 12 липня 2019 року № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23, який, зокрема, містить інформацію про дослідження повітря на території домогосподарства, яке розташоване поряд із домогосподарством позивачів (протокол 04-03 від 15 квітня 2019 року). У висновку вказаної експертизи встановлено, що діяльність ПАТ «Коростенський завод МДФ» і ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» (як разом так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами. Експерти також зазначили, що відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПАТ «Коростенський завод МДФ» і ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», за межами санітарно-захисної зони.

Вказує, що у листі Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 06 липня 2016 року зазначено, що питання дотримання вимог природоохоронного законодавства під час будівництва та експлуатації ПАТ «Коростенський завод МДФ» неодноразово у 2012, 2013, 2014 та 2015 роках, перевірялися в ході планових та позапланових перевірок. Під час проведення перевірок виявлялися ряд грубих порушень, таких як наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несанкціонований скид забруднюючих речовин за територію підприємства без попередньої очистки, відхилення від норм, встановлених висновком державної екологічної експертизи, невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту, перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу.

У листі від 06 березня 2017 року Державна екологічна інспекція зазначила, що під час здійсненої в період з 26 жовтня 2016 року до 14 листопада 2016 року планової перевірки ПАТ «Коростенський завод МДФ» виявлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб.

Вважає, що при зверненні із позовом позивачі зазначили, що завдана їм моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів, оскільки внаслідок господарської діяльності відповідачів у 2012-2017 роках, а також у 2019 році здійснювалося забруднення атмосферного повітря на території їхніх садиб, вони позбавлені права на безпечне довкілля. Позивачі надали, зокрема, копії висновків експертів за результатами комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року.

Звертає увагу, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.

Вказує, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (частина перша статті 110 ЦПК України).

До аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного суду України у постанові у справі № 279/1834/22 (провадження № 61-1382сво23) а також Касаційний цивільний суд Верховного суду України у справах №279/4171/22, №279/1856/22, №279/4170/22, №279/3026/20, №279/3526/20, №279/1808/22, №279/1066/22.

На його думку, при винесенні оскаржуваної ухвали Лугинським районним судом Житомирської області не було враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Крім того, при зверненні із позовом позивачі зазначили, що завдана їм моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів, оскільки внаслідок господарської діяльності відповідачів у 2012-2017 роках, а також у 2019 року, а також у 2019 році здійснювалося забруднення атмосферного повітря. Фактично за шість років до винесення оскаржуваної ухвали Лугинського районного суду Житомирської області.

Вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що предметом позову є порушення відповідачами охоронюваних законом прав, які фактично відбувались в період часу від 13 до 6 років до винесення оскаржуваної ухвали, відповідно на момент винесення оскаржуваної ухвали для проведення експертизи неможливо відтворити саме ту екологічну обстановку, яка мала місце у 2012-2017 року, а також у 2019 році.

Враховуючи вищезазначене, просив ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідачі скористались своїм правом та через свого представника подали відзив, в якому просили оскаржувану ухвалу залишити без змін.

На спростування доводів апеляційної скарги зазначає, що зі змісту апеляційної скарги вбачається, що остання не містить обґрунтування порушення судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення. Апелянт не зазначає, які саме норми права були порушені під час прийняття ухвали судом першої інстанції, також не зазначає, які обставини судом не були з`ясовані чи не доведені під час вирішення процесуального питання про призначення експертизи чи які висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Вважає, що зміст апеляційної скарги зводиться до незгоди апелянта з оскаржуваним судовим рішенням.

Зазначає, що в матеріалах справи містяться три висновки експертиз, жодна з яких не проводилась в рамках справи та не стосувалася саме місць проживання позивачів. Експертиза, подана позивачами стверджує, що внаслідок діяльності відповідачів відбулося забруднення в житловій забудові за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а експертизи відповідачів стверджують, що зафіксоване лише перевищення пилу, проте вказують на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між таким забрудненням та діяльністю відповідачів та вказують на інші джерела забруднення, а також зазначають, що забруднення за вказаними адресами не буде характерним для адрес по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 та інших точок в житловій забудові.

Звертає увагу, що приймаючи оскаржуване судове рішення, суд, врахувавши обставини справи та норми процесуального права, дійшов до висновку, що з огляду на наведені аргументи та з урахуванням засад змагальності сторін, змісту позовних вимог обов`язку сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, задовольнив клопотання представника відповідачів та призначив у справі комісійну інженерно-екологічну експертизу, так як висновок експерта може бути використаний як доказ для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а також необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Враховуючи вищезазначене, просила ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року залишити без змін.

Представник позивачів в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідачів проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання представника відповідачів про призначення комісійної інженерно-екологічної експертизи, суд першої інстанції керувався ст.103 ЦПК України та виходив з того, що для об`єктивного вирішення справи по суті необхідні спеціальні знання, якими володіє експерт.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала відповідає.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, як висновками експертів (пункт 2 частини другої статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно із частинами першою третьою статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України)

Відповідно до положень Наказу Міністерства Юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-медичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» до основних видів експертиз відноситься інженерно-технічна; інженерно-транспортна (автотехнічна, транспортно-трасологічна, залізнично-транспортна); дорожньо-технічна; будівельно-технічна; оціночно-будівельна; земельно-технічна; оціночно-земельна; експертиза з питань землеустрою; пожежно-технічна; безпеки життєдіяльності; гірничотехнічна; інженерно-екологічна; електротехнічна; комп`ютерно-технічна; телекомунікаційна.) (п. 1.2.2).

Відповідно до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому, розглядаючи клопотання про призначення експертизи, суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Згідно з частиною першою статті 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання.

Так на підтвердження заявлених вимог позивачами разом з іншими доказами подано висновок експертів комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12.07.2019 року, який був складений в рамках справи №283/518/17-ц, зі змісту якого слідує, що внаслідок діяльності відповідачів відбулося забруднення в житловій забудові на території домогосподарств за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які розташовані поряд із домогосподарствами позивачів.

Відповідно до висновку експертів № 11548/14708-14727/14728 від 10.04.2023 року, складеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України за результатами проведення судової комплексної інженерно-екологічної та інженерно-технічної експертизи з безпеки життєдіяльності за заявою адвоката АО «ТСК Партнерс» Козуліної А.В. в інтересах ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», відсутній факт перевищення гранично допустимих норм викидів на джерелах викидів ТОВ «УХЛК» та ПАТ «Коростенський завод МДФ». Висновок був складений в межах аналогічних цивільних справ № 279/534/23 та № 279/444/23.

До справи також долучено висновок експерта Житомирського відділення Київського НДІСЕ за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 880/23-25 складений 15.09.2023 року, відповідно до якого ПАТ «Коростенський завод МДФ», зокрема, не забруднює навколишнє природне середовище понад встановлені дозволами на викиди стаціонарних джерел ліміти.

Отже, в матеріалах справи містяться три висновки експертиз, жодна з яких не проводилась в рамках цієї справи.

Таким чином, дотримуючись принципу змагальності сторін і не створюючи сторонам перешкоди у процесі доказування обставин, суд першої інстанції з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України правомірно призначив експертизу.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було взято до уваги наявний у матеріалах справи висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року у справі № 279/2933/20, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності під час ухвалення рішення у справі.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Таким чином, враховуючи зміст позовних вимог, позицію сторін щодо вирішення спору, суд першої інстанції правильно виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення клопотання представника відповідачів про призначення у справі експертизи.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , інтереси яких представляє адвокат Янович В`ячеслав Леонідович, залишити без задоволення, а ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2025 року.

Головуючий Судді