Провадження№ 2-н/522/5948/25
УХВАЛА

04 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «СЕРВІС ПЛЮС» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «СЕРВІС ПЛЮС» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 (надалі по тексту - Пленум № 14) наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п. 13 Пленуму № 14 якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Таким чином, в порядку наказного провадження підлягають задоволенню вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник зазначає про існуючу заборгованість у ОСОБА_1 як власника та споживача житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 у період з 05/2022 по 03/2025 у сумі 7397,70 гривень. На підтвердження заборгованості заявником наданий листок розрахунків з 05/2022 по 03/2025 по особовому рахунку: НОМЕР_1 .

З відповіді з ЄДДР № 1595797 від 23.07.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з 10.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з доданої до заяви Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на кв. АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 20.03.2023 року, тоді як заявником заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 7397,70 гривень за період з 05/2022 по 03/2025.

Отже, із поданої заявником заяви про видачу судового наказу не вбачається безспірність заявлених вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 7397,70 гривень.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «СЕРВІС ПЛЮС» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з тим, що із поданих до суду матеріалів не вбачається безспірність вимог, пред`явлених стягувачем до боржника.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з такої підстави, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 160, 161, 165, 166, 258-261, 352 - 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «СЕРВІС ПЛЮС» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з такої підстави, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В. Науменко

04.08.25