Справа № 308/6606/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

за участю секретаря судового засідання Вереш А.В.,

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 (в режимі відео конференції),

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Ради адвокатів Закарпатської області, ОСОБА_3 , про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В СТ А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із зазначеним позовом до Ради адвокатів Закарпатської області, ОСОБА_3 , про захист честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (скріншот з датою розміщення додаток № 1) було розміщено відео з назвою «Актуальне інтерв`ю ОСОБА_4 про адвокатуру, нечисту силу, агентів РФ і долю України», у якому ОСОБА_3 позиціонуючи себе як голова Ради адвокатів Закарпатської області під час інтерв`ю поширив відносно ОСОБА_1 неправдиву, недостовірну, принизливу та таку, що посягає на честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію.

В часовому проміжку 0:43-0:52 відео запису міститься заставка наступного змісту (цитата): «Ексклюзивне інтерв`ю з Головою Ради адвокатів Закарпатської області Олексієм Фазекошем в рамках проекту Євроньюз Україна». Крім того в часовому проміжку 0:60-1:04 ведуча програми ОСОБА_5 повідомила наступне (цитата): «Друзі вітаю вас, це ексклюзивне інтерв`ю для спецпроекту Євроньюз Україна, і сьогодні у нас в гостях голова Ради адвокатів Закарпатської області Олексій Фазекош».

Таким чином, озвучивши 26.02.2024 відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію, ОСОБА_3 діяв як посадова особа і виступав від імені юридичної особи Ради адвокатів Закарпатської області. Отже належним відповідачем у даному випадку є юридична особа - рада адвокатів Закарпатської області.

Разом з тим, відповідно до абз.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Отже автором опублікованої в інтернет просторі 26.02.2024 неправдивої, недостовірної, принизливої та такої, що посягає на честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформації, і належним відповідачем у справі, є також ОСОБА_3 , в якості голови Ради адвокатів Закарпатської області.

У часовому проміжку 2:44-3:44 відео запису (додаток № 2) голова Ради адвокатів Закарпатської області Фазекош О.А. повідомив наступне (цитата): «...Є група осіб. Серед них ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Це люди, які за останніми нашими даними, працюють на Російську Федерацію. При чому напряму. Здійснюється їх фінансування. По останнім даним, які отримали, фінансування відбувається через Словенію, через колишніх співробітників КДБ СРСР... План російської федерації розвалити правову систему України шляхом знищення інституту адвокатури...».

Позивачка зазначає, що загальновідомим є факт того, що не тільки в українському суспільстві, а й у світовій спільноті сформована єдина позиція щодо РФ як країни-агресора та терориста, а відтак поширення відповідачем ОСОБА_3 інформації про те, що позивачка ОСОБА_1 є проросійським діячем, який до того ж фінансується колишніми співробітниками КДБ СРСР, займається антиукраїнською діяльністю тощо, дискредитує позивачку ОСОБА_1 та створює враження про начебто підтримку, схвалення або навіть нейтральну позицію позивачки щодо дій, які держава-агресор вчиняє в Україні та проти українських громадян.

Повідомивши широкому загалу, що позивачка ОСОБА_1 належить до колаборантів та зрадників, тобто нібито причетна до вчинення наведених кримінальних правопорушень відповідач ОСОБА_3 заявив про нібито вчинення позивачкою ОСОБА_1 суспільно небезпечних діянь, як вже про встановлений та доведений факт, а відтак спірні твердження не є оціночними судженнями.

Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що: ніколи не притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини проти основ національної безпеки України передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2 КК України; ніколи не отримувала фінансування від країни окупанта РФ та колишніх співробітників КДБ СРСР. Більш того такі твердження висловлюються саме відповідачем ОСОБА_3 , який стверджує, що має таку інформацію.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 такою інформацією ніколи не володіла і не володіє, в контексті зазначеного зміст вищевикладеного дозволяє констатувати абсолютно беззаперечний, абсолютно неспростовний, абсолютно юридично доказаний факт суд має зобов`язати безпосередньо відповідача ОСОБА_3 надати суду належні та допустимі докази прямої співпраці позивача ОСОБА_1 з Російською Федерацією; належні та допустимі докази фінансування позивача ОСОБА_1 . Російською Федерацією; належні та допустимі докази фінансування позивача ОСОБА_1 через Республіку Словенію колишніми співробітниками КДБ СРСР; обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили.

Неправдивість озвученої відповідачем ОСОБА_3 інформації яка була поширена серед невизначеного кола осіб підтверджується, зокрема, тим, що станом на дату розповсюдження вищезазначеної інформації відсутні будь-які кримінальні провадження, пов`язані з фактами чи обставинами, згаданими відповідачем ОСОБА_3 , в яких позивач ОСОБА_1 мала б будь-який процесуальний статус, передбачений КПК України. Таким чином, інформація озвучена ОСОБА_3 яка поширена серед невизначеного кола осіб про те, що позивач ОСОБА_1 є по суті колаборантом та зрадником, тобто особою, яка вчинила ряд тяжких злочинів проти основ національної безпеки України не відповідає дійсності та не може бути підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

Крім того, у часовому проміжку 7:28-8:10 голова Ради адвокатів Закарпатської області ОСОБА_3 повідомив наступне (цитата): «Ви знаєте, я коли їхав, один мій колега росказав уже анекдот. Із…про опозицію адвокатську, що приїжджає перевірка в психіатричну клініку, ідуть по карідору врачі. І зліва тихопомішані, справа буйнопомішані, в кінці велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні і там сидить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Ну це канешно гумор, я не поділяю таких анекдотів і так дальше».

Крім того, на питання ведучої що треба, щоб адвокатура стала сильною і незалежною, у часовому проміжку 19:30-19:58 голова Ради адвокатів Закарпатської області ОСОБА_3 повідомив наступне про цих дурнів вначалі….. тому шо вони жалюгідні».

Згідно Академічного тлумачного словника Української мови (https://sum.in.ua/s/durenj ) «Дурень» тлумачиться як «Розумово обмежена, тупа людина» - «Уживається з метою образити кого-небудь»; «Жалюгідний» тлумачиться як « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Таким чином відповідач ОСОБА_3 хоч і стверджує, що не поділяє такий гумор, однак озвучуючи такі фрази як «психіатричну клініку…..велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні…..і там сидить ОСОБА_9 », відповідач тим самим ототожнив позивача ОСОБА_1 із хворими пацієнтами психіатричних закладів охорони здоров`я .

Тобто відповідач ОСОБА_3 на невизначене коло осіб, поширив неправдиву, образливу і недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 .

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 член Національної Асоціації Адвокатів України, адвокат, доктор юридичних права, професор кафедри; досвід в юридичній сфері понад 20 років. У 2005 закінчила з відзнакою юридичний факультет Національного університету внутрішніх справ МВС України, за спеціальністю «Правознавство». У 2008 закінчила ад`юнктуру Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України. Під час навчання на юридичному факультеті, з 2001 року по сьогоднішній день ОСОБА_1 безперервно працює за фахом, поєднує адвокатську практику з викладацькою діяльністю у вищих навчальних закладах України. В 2008 ОСОБА_1 захистила дисертацію та здобула наукову ступінь кандидат юридичних наук. В 2021 ОСОБА_1 захистила дисертацію та здобула наукову ступінь доктор юридичних наук.

На рахунок ОСОБА_1 доводиться впровадження в систему Міністерства внутрішніх справ України «Концепції щодо зниження травматизму співробітників органів внутрішніх справ в Україні та підвищення рівня системи професійної підготовки співробітників органів внутрішніх справ в Україні».

Позивачка ОСОБА_1 активно займається науково-дослідною і просвітницькою діяльністю, є автором понад 50 наукових робіт, опублікованих в Україні і за її межами; автор монографії "Адміністративно-правові засади запровадження міжнародних стандартів у сфері забезпечення захисту прав людини" (2020); автор понад 50 наукових праць, співавтор книг, численних професійних публікацій на юридичну і політичну тематику в українських та іноземних ЗМІ, монографії, удостоєна ряду міжнародних нагород.

Нагороджена численними національними і міжнародними відзнаками ряду країн за вагомий внесок у міжнародне співробітництво (Україна, Латвія, Болгарія, тощо).

Позивачка ОСОБА_1 займає активну громадянську антикорупційну позицію і приймає участь у соціальних та професійних заходах відомих громадських організацій; член Громадських рад при Міністерстві юстиції України, Державній інспекції України по захисту прав споживачів, Міністерстві доходів та зборів в Україні, тощо (2008 - 2014).

Удостоєна звання «Молода Людина Року м. Харкова» ( 2008 ); Удостоєна звання «Кращий Молодий Науковий Діяч Харківщини» (2008 ).

ОСОБА_1 у своїй професійній діяльність суворо дотримується норм Конституції України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також вимог чинного законодавства України, сприяє утвердженню і практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що інтернет є швидким і зручним інструментом обміну інформацією. З Інтернетом швидкість поширення інформації, будь-якої, як правди, так і брехні, збільшилася в рази. Це створює враження, що поширення інформації в Інтернеті не веде до відповідальності, проте таке враження хибне. Зокрема, це стосується перепостів, тобто поширення інформації, вже оприлюдненої в Інтернеті іншими особами, у тому числі коментарів під статтями тощо.

Уся без включення інформація озвучена відповідачами щодо позивача ОСОБА_1 є абсолютно недостовірною, абсолютно не відповідає дійсності, принизливою, направленою на невизначене коло осіб та такою, що посягає на честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 .

Крім цього, позивачка зазначає, що особа яка позиціонує себе як голова Ради адвокатів Закарпатської області Фазекош Олексій Андрійович систематично, свідомо, умисно, тривалий час займався підробленням документів та своїх особистих даних для можливості отримання свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю; оригінал свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю 21.12.2006 за № 21/575 ніколи не існував, отже всі без виключення копії зазначеного свідоцтва є недійсними і підробленими документами, яким ОСОБА_3 не мав і не має права пред`являти в будь які державні і недержавні організації, установи, заклади.

Вказує, що ОСОБА_3 не мав права виставляти свою кандидатуру на виборах голови адвокатів Ради адвокатів Закарпатської області, оскільки не мав адвокатського стажу від 5 років, ОСОБА_3 не є в розумінні закону адвокатом, отже не мав і не має права здійснювати повноваження голови Ради адвокатів Закарпатської області, не має права ототожнювати та позиціонувати себе як голова Ради адвокатів Закарпатської області.

Виявивши чисельні факт порушень ОСОБА_3 закону, чисельні факти підроблення ним документів та факт незаконного обіймання посади голови Ради адвокатів Закарпатської області, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_12 звернулись до правоохоронних органів із заявою про злочин; досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000715 від 06.10.2023 за фактом використання ОСОБА_3 підробленого свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю 21.12.2006 за № 21/575 (ч.1 ст.358 КК України) триває, що підтверджується витягом з ЄРДР та відповідями (копії додаток № 17).

Разом з тим, особа яка не набула у встановленому законом порядку права на заняття адвокатською діяльністю з підробленим свідоцтвом адвоката, яка ввела в оману адвокатів Закарпаття з метою бути незаконно обраним головою Ради адвокатів Закарпатської області, ОСОБА_3 замість того, щоб звільнити посаду голови Ради адвокатів Закарпатської області яку він отримав внаслідок введення в оману адвокатів Закарпаття та маніпуляціями з адвокатським свідоцтвом, та скласти повноваження адвоката які він незаконно здійснює не підставі підробленого свідоцтва, від імені Ради адвокатів Закарпатської області, почав розповсюджувати відносно позивача ОСОБА_1 недостовірну, неправдиву та таку, що зачіпає честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, що ОСОБА_1 є агентом РФ тощо, почав ображати позивача ОСОБА_1 щоб хоч якось виправдатись за чисельні порушення ОСОБА_3 закону.

Позивачка вказує, що зазначеними діями відповідачі спричинили їй моральну шкоду.

Крім цього позивачка зазначає, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (ч.3 ст.13 Закон від 01.12.2024 № 266/94-ВР).

Інформація була озвучена відповідачами в інтернет просторі 26.02.2024, і на момент звернення ОСОБА_1 у травні 2025 - не видалена.

Отже згідно розрахунку: Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» ст.8: із 26.02.2024 по 01.04.2024 мінімальна сума відшкодування становить = 7100 грн.; із 01.04.2024 по 31.12.2024 сума відшкодування становить 8000 грн.*9=72 000 грн.; Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» ст.8: із 01.01.2025 по 30.04.2025 мінімальна сума відшкодування становить 8000 грн.*4=32 000 грн.

В контексті зазначеного зміст вищевикладеного дозволяє констатувати абсолютно беззаперечний, абсолютно неспростовний, абсолютно юридично доказаний факт мінімальна сума яка підлягає відшкодуванню відповідачами на користь позивача становить 111 100 грн.

Разом з тим, згідно скріншоту екрану монітору (додаток № 1) із 26.02.2024 відео запис тільки на YouTube-каналі «Euronews UKRAINE» переглянуло 1356 громадян. Тобто щонайменше до 1356 громадян ОСОБА_3 була донесена інформація у якій ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_1 є зрадником інтересів України.

Таким чином щонайменше в очах 1356 громадян, ОСОБА_3 принизив честь і гідність ОСОБА_1 , її престиж та ділову репутацію, що завдає ОСОБА_1 моральних переживань, порушено нормальні життєві зв`язки ОСОБА_1 , значно погіршилось відношення оточуючих людей після оприлюднення ОСОБА_3 недостовірної та принизливої інформації. Протягом року, особливо в останній час на фоні триваючої війни, через неправдиві твердження ОСОБА_3 , що ОСОБА_1 є агентом РФ, ОСОБА_1 переживає наднеймовірні моральні та емоційні страждання, погіршився сон, погіршилось самопочуття. Сукупний психологічний аналіз дозволяє визначити, що досліджувана ситуація виникла незалежно від волевиявлення позивача, призвела до проблемації його життя, що проявилося у інтенсивному емоційному стресі, виникненні почуття розгубленості, обурення обставинами того, що сталося, почутті глибокого душевного болю. Вказує, що протиправними діями відповідачів, порушено звичний гармонійний стиль життя позивача, потягла за собою певну зміну сімейних традицій, обмежила можливості побудови новий сімейних планів, призвела до необхідності пристосовуватися до нових, погіршених умов існування.

Внаслідок спільних протиправних дій відповідачів позивачу завдано значної моральної шкоди, в наслідок чого: під час оформлення необхідних письмових документів, позивач відчувала та відчуває шалене моральне потрясіння від того, що пропрацювавши скільки років в системі адвокатури, ОСОБА_1 змушена захищатись від протиправних дій особи ОСОБА_3 яка на підставі підроблених документів від імені адвокатури Закарпаття принижує ОСОБА_1 на весь світ; усвідомлюючи наявність недостовірної інформації, позивач змушена втрачаючи елементарну віру у справедливість; недостовірна інформація знаходяться у загальному доступі, що негативно впливає на ділову репутацію позивача, яка постійно змушена виправдовуватись, перед клієнтами, суддями, прокурорами, слідчими, патрульними поліцейськими та іншими особами, коло яких не обмежено; спільні дії відповідачів, пов`язані з оприлюдненням недостовірної та принижуючої інформації, негативно змінили родинні стосунки позивача, триваючі протиправні мобінг та булінг (цькування тощо) у період часу з 26.02.2024 року і по нинішній час включно продовжують морально та фізично знищувати позивача.

Через такі дії відповідачів ОСОБА_1 вважає, що сума заподіяної моральної шкоди яка є достатньою для відшкодування становить 500 000 гривень.

З огляду на вищенаведене, позивачка просить суд:

- визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену Радою адвокатів Закарпатської області в особі голови Ради адвокатів Закарпатської області Фазекоша Олексія Андрійовича під час ексклюзивного інтерв`ю для спецпроекту Євроньюз Україна 26.02.2024 на каналі на YouTube-каналі «Euronews UKRAINE» на тему «Актуальне інтерв`ю Олексія Фазекоша про адвокатуру, нечисту силу, агентів РФ і долю України» відносно ОСОБА_1 , а саме: «...Є група осіб. Серед них….. ОСОБА_7 …... Це люди, які за останніми нашими даними, працюють на Російську Федерацію. При чому напряму. Здійснюється їх фінансування. По останнім даним, які отримали, фінансування відбувається через Словенію, через колишніх співробітників КДБ СРСР... План російської федерації розвалити правову систему України шляхом знищення інституту адвокатури...»; «Ви знаєте, я коли їхав, один мій колега росказав уже анекдот. Із…про опозицію адвокатську, що приїжджає перевірка в психіатричну клініку, ідуть по карідору врачі. І зліва тихопомішані, справа буйнопомішані, в кінці велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні і там сидить ОСОБА_9 …... Ну це канешно гумор, я не поділяю таких анекдотів і так дальше»; « ОСОБА_13 не було дурнів, які перешкоджають і намагаються розхитати ситуацію. Я уже казав про цих дурнів вначалі….. тому шо вони жалюгідні»;

- зобов`язати Раду адвокатів Закарпатської області спростувати недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену Радою адвокатів Закарпатської області в особі голови Ради адвокатів Закарпатської області Фазекоша Олексія Андрійовича під час ексклюзивного інтерв`ю для спецпроекту Євроньюз Україна 26.02.2024 на каналі на YouTube-каналі «Euronews UKRAINE» на тему «Актуальне інтерв`ю Олексія Фазекоша про адвокатуру, нечисту силу, агентів РФ і долю України» відносно ОСОБА_1 , а саме: «...Є група осіб. Серед них….. ОСОБА_7 …... Це люди, які за останніми нашими даними, працюють на Російську Федерацію. При чому напряму. Здійснюється їх фінансування. По останнім даним, які отримали, фінансування відбувається через Словенію, через колишніх співробітників КДБ СРСР... План російської федерації розвалити правову систему України шляхом знищення інституту адвокатури...»; «Ви знаєте, я коли їхав, один мій колега росказав уже анекдот. Із…про опозицію адвокатську, що приїжджає перевірка в психіатричну клініку, ідуть по карідору врачі. І зліва тихопомішані, справа буйнопомішані, в кінці велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні і там сидить ОСОБА_9 …... Ну це канешно гумор, я не поділяю таких анекдотів і так дальше»; « ОСОБА_13 не було дурнів, які перешкоджають і намагаються розхитати ситуацію. Я уже казав про цих дурнів вначалі….. тому шо вони жалюгідні»; видалити недостовірну інформацію; шляхом розміщення резолютивної частини даного рішення суду на своєму офіційному сайті в мережі Інтернет, протягом місяця з дня набрання цим судовим рішенням законної сили;

- стягнути із ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 та Рада адвокатів Закарпатської області на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 солідарну моральну шкоду у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 коп.

20.05.2025 року від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що Рада адвокатів Закарпатської області є колегіальним органом адвокатського самоврядування, що функціонує на підставі статті 47 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Регламенту Ради адвокатів регіону, затвердженого Радою адвокатів України. Усі рішення Ради приймаються виключно колегіально, шляхом голосування на засіданні Ради, і оформлюються протоколами. Жодна фізична особа, у тому числі Голова Ради, не має права самостійно формулювати або оголошувати офіційну позицію Ради, якщо таке не було схвалено в установленому порядку. Склад Ради адвокатів Закарпатської області : 1. Голова Ради адвокатів Закарпатської області; 2. Заступник Голови Ради адвокатів Закарпатської області; 3. Секретаріат Ради адвокатів Закарпатської області; 4. Члени ради. Відповідно до пунктів 5.15.3 Регламенту Ради адвокатів регіону, Голова Ради організовує роботу органу, скликає та проводить засідання, підписує рішення Ради лише у разі їх прийняття. Регламент не передбачає повноважень голови виступати в публічному просторі від імені Ради без прийнятого рішення колегіального органу. Тому будь-які висловлювання, які я, як фізична особа, міг робити у публічному просторі не є висловлюваннями Ради адвокатів Закарпатської області, якщо такі не затверджені на засіданні Ради. Згідно Витягу з протоколу засідання Ради адвокатів Закарпатської області від 06.02.2024 року відповідно до порядку денного було розглянуто і затверджено такі питання: - розгляд матеріалів за результатами проходження стажування; - розгляд заяв про видачу свідоцтва без проходження стажування; - розгляд заяви про видачу дублікату свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; - вирішення питання про направлення на стажування осіб, які звернулися із заявами про організацію та направлення їх на стажування; - вирішення питання про включення адвокатів до реєстру керівників стажування; - вирішення питання про звільнення осіб від сплати щорічного внеску на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування за 2024 рік. Відсутність поширення інформації Радою Інформація, про яку йдеться в позові, не розміщувалась на офіційному вебсайті Ради адвокатів Закарпатської області (https://razo.org.ua), не затверджувалась жодним рішенням Ради та не оприлюднювалась як її офіційна позиція. Будь-які твердження, які приписують Раді адвокатів авторство поширеної інформації, є хибними та не відповідають дійсності. У зв`язку з викладеним: - Рада адвокатів Закарпатської області не є належним відповідачем у даній справі; - Спірна інформація, навіть якщо і була озвучена ОСОБА_3 у публічному просторі, була висловленням особистої позиції, а не позиції Ради; - Вимоги позову до Ради адвокатів є необґрунтованими. Факт участі Голови Ради адвокатів Закарпатської області Фазекоша О.А. в інтерв`ю для медіапроєкту «Євро-Ньюз Україна» не свідчить про те, що висловлені у його межах судження є офіційною позицією Ради. Формат інтерв`ю не передбачав публічного оголошення рішень колегіального органу, а подання журналістами посади запрошеного гостя є редакційною формою звернення і не є правовою підставою вважати, що висловлення було зроблено в межах і від імені юридичної особи. У вступі ведучого було озвучено: «сьогодні в нас в гостях голова Ради адвокатів Закарпатської області Олексій Фазекош. Вітаю вас… поговоримо про війну, про адвокатів, про чутки та яким має бути майбутнє України…». Такий публіцистичний формат інтерв`ю, який стосується загальних суспільних тем, ще раз підтверджує, що обговорення не носило характеру офіційного повідомлення чи заяви Ради. Крім того, будь-які твердження, які були озвучені в ефірі, не були затверджені на засіданні Ради, не мають підтвердження у вигляді протоколів, рішень, повідомлень пресслужби або публікацій на офіційному вебсайті Ради адвокатів Закарпатської області. Таким чином, озвучена інформація не може розцінюватися як поширення недостовірної інформації від імені юридичної особи Ради адвокатів, а є лише вираженням особистої думки запрошеної особи. У зв`язку із вищевказаним ОСОБА_3 просить: - визнати, що Рада адвокатів Закарпатської області не є належним відповідачем у цій справі; - закрити провадження в частині позову до Ради адвокатів; - у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

22.05.2025 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відповідь на відзив, у якому остання вказала, що в порушення закону фізична особа адвокат Фазекош Олексій Андрійович РНОКПП НОМЕР_1 (згідно ЄРАУ https://erau.unba.org.ua/profile/44956 ) не має зареєстрованого в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» Електронного кабінету (підтвердження додаток № 1). Оскільки ОСОБА_3 в порушення закону не зареєстрував свої Електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», в контексті зазначеного зміст вищевикладеного дозволяє констатувати факт ОСОБА_1 подаючи дану відповідь на відзив в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» звільнена від обов`язку надсилання копії відповіді на відзив ОСОБА_3 . З метою вжиття додаткових заходів: позивач надішле відповідь на відзив ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку. Також зазначає, що Рада адвокатів Закарпатської області в особі «голови» Фазекоша О.А. стверджує, що Рада адвокатів Закарпатської області не є належним відповідачем у справі, оскільки під час інтерв`ю та озвучення ІНФОРМАЦІЯ_1 » (https://www.youtube.com/watch?v=DC2gTyfCNkg ) оспорюваної інформації ОСОБА_3 діяв не як голова Ради адвокатів Закарпатської області, і Рада адвокатів Закарпатської області не уповноважувала його відповідним рішенням на оприлюднення такої інформації. Разом з тим, в часовому проміжку 0:43-0:52 відео запису міститься заставка наступного змісту (цитата): «Ексклюзивне інтерв`ю з Головою Ради адвокатів Закарпатської області Олексієм Фазекошем в рамках проекту Євроньюз Україна» (скріншот додаток № 2). Крім того в часовому проміжку 0:60-1:04 ведуча програми ОСОБА_5 повідомила наступне (цитата): «Друзі вітаю вас, це ексклюзивне інтерв`ю для спецпроекту Євроньюз Україна, і сьогодні у нас в гостях голова Ради адвокатів Закарпатської області Олексій Фазекош ». Крім того, у часовому проміжку 1:35-1:39 міститься вспливаюча строка наступного змісту (цитата): « ОСОБА_14 ; Голова Ради адвокатів Закарпатської області. При цьому змістовним аналізом відео запису встановлено - відповідач ОСОБА_3 жодного разу не повідомляв ні ведучій, ні глядачам, що він виступає як фізична особа, а не як голова Ради адвокатів Закарпатської області; жодного разу ОСОБА_3 не заперечив ведучій, що він дає інтерв`ю як фізична особа, а не як голова Ради адвокатів Закарпатської області. Позивач ОСОБА_1 у вигляді відео запису та скріншотів відео запису, надала суду достатні докази для встановлення факту, що висловлення недостовірної, принижуючої честь і гідність позивача ОСОБА_1 інформації відбулось ОСОБА_3 саме як головою Ради адвокатів Закарпатської області, а не як фізичною особою. Натомість посилання Ради адвокатів Закарпатської області про відсутність рішення яким ОСОБА_3 було уповноважено виступати 16.02.2024 в якості голови Ради адвокатів Закарпатської області, не спростовує доказів наданих позивачем ОСОБА_1 . Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач 1 зазначив (цитата): «Відповідно до пунктів 5.15.3 Регламенту Ради адвокатів регіону, Голова Ради організовує роботу органу, скликає та проводить засідання, підписує рішення Ради лише у разі їх прийняття. Регламент не передбачає повноважень голови виступати в публічному просторі від імені Ради без прийнятого рішення колегіального органу. Тому будь-які висловлювання, які я, як фізична особа, міг робити у публічному просторі не є висловлюваннями Ради адвокатів Закарпатської області, якщо такі не затверджені на засіданні Ради». Разом з тим, положеннями п.п.5.1 5.3 розд.5 Регламенту Ради адвокатів регіону (затверджено рішенням РАУ від 25.10.2014 № 178, зі змінами внесеними згідно з рішеннями Ради адвокатів № 50 від 01.08.2022 № 73 від 11.08.2023 № 70 від 15.11.2024) визначаються повноваження секретаря Ради адвокатів регіону, а не голови. Крім того, голова ради адвокатів регіону представляє раду в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, перед громадянами (ч.1 ст.49 Закону України від 05.07.2012 № 5076 VI). Згідно абз.2 п.п.3.1.1 п.3.1 розд.3 Регламенту Ради адвокатів регіону (затверджено Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.05.2025 3 рішенням РАУ від 25.10.2014 № 178, зі змінами внесеними згідно з рішеннями Ради адвокатів № 50 від 01.08.2022 № 73 від 11.08.2023 № 70 від 15.11.2024) голова ради адвокатів регіону: представляє раду адвокатів регіону у відносинах із іншими органами адвокатського самоврядування, органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, органами влади інших держав та міжнародними організаціями. При цьому жодним із положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачено, що тільки за наявності відповідного рішення Ради адвокатів Закарпатської області, ОСОБА_3 може представляти орган адвокатського самоврядування перед іншими особами, і в тому числі перед журналістами для оприлюднення певної інформації. У разі наявності таких обмежень, вони в обов`язковому порядку мають бути включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Натомість згідно витягу (додаток № 4) таких обмежень щодо ОСОБА_3 не існує. В контексті зазначеного зміст вищевикладеного дозволяє констатувати абсолютно беззаперечний, абсолютно неспростовний, абсолютно юридично доказаний факт оприлюднюючи 26.02.2024 оспорювану інформацію ОСОБА_3 діяв як посадова особа голова юридичної особи приватного права Ради адвокатів Закарпатської області. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що оприлюднена інформація є оціночним судженням. Разом з тим, без застосування слів «міг», «може», «можливо» та інших синонімів таких слів які можуть дійсно за своїм смислом означати припущення, в контексті зазначеного дозволяє констатувати абсолютно беззаперечний, абсолютно неспростовний, абсолютно юридично доказаний факт відповідач 1 в стверджувальній формі звинуватив ОСОБА_1 у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2 КК України; звинуватив у співпраці із окупантом РФ та колишніми співробітниками КДБ СРСР. Так само ОСОБА_3 хоч і стверджує, що не поділяє такий гумор, однак озвучуючи такі фрази як «психіатричну клініку…..велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні…..і там сидить ОСОБА_9 », відповідач тим самим ототожнив позивача ОСОБА_1 із хворими пацієнтами психіатричних закладів охорони здоров`я . Тобто відповідач ОСОБА_15 на невизначене коло осіб, поширив неправдиву, образливу і недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 , законо слухняного громадянина України, принизив її як особистість, образив на невизначене коло осіб. Відповідачі зобов`язані нести відповідальність за кожне висловлене слово, за кожну висловлену фразу. В загальному підсумку зміст вищевикладеного дозволяє констатувати факт відповідач - Рада адвокатів Закарпатської області ніяким чином не спростував жодної наведеної у позовній заяві обставини.

23.05.2025 року від відповідача Рада адвокатів Закарпатської області в особі Фазекош О.А. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких останній зазначив, що посилання ОСОБА_1 на нібито відсутність електронного кабінету у відповідачів є безпідставними. Згідно з офіційними відповідями з ЄСІТС, як Рада адвокатів Закарпатської області, так і ОСОБА_3 мають зареєстровані електронні кабінети у підсистемі «Електронний суд» відповідно з 20.05.2025 та 22.05.2025 (докази надано). Відтак, твердження позивача про порушення порядку подання чи обміну документами, на сьогодні, не відповідає дійсності. Також, Позивач посилається на обставини військового стану як на підставу для продовження строків, не довівши факту того, коли саме їй стало відомо про публікацію. Таким чином, посилання на перешкоди об`єктивного характеру для звернення до суду є недоведеними. Щодо особистої участі у поширенні інформації: ОСОБА_1 бездоказово ототожнює дії відповідача з діями ОСОБА_3 як фізичної особи, не доводячи виконання ним службових повноважень від імені Ради адвокатів Закарпатської області. Жодного уповноваження на виступ від Ради адвокатів Закарпатської області у ОСОБА_3 не було, що підтверджується внутрішніми документами Ради, які були додані до відзиву. Крім того, твердження позивачки про нібито виступ ОСОБА_3 від імені Ради адвокатів Закарпатської області спростовується самим змістом відеоінтерв`ю. Відеозапис не містить жодної опосередкованої заяви про те, що ОСОБА_3 надає оцінки або висловлює думку від імені Ради. Окрім того, титрування в кадрі "Голова Ради адвокатів Закарпатської області" здійснене редакцією журналістського продукту самостійно-без погодження з Радою адвокатів, Таким чином титр у кадрі жодним чином не свідчить про офіційне представлення ОСОБА_3 . Ради адвокатів в межах цього інтерв`ю. Бесіда проходить у формі вільного діалогу, без посилань на будь-які офіційні позиції Ради, отже носить особисту, не службову думку, і не підпадає під визначення службової інформації відповідно до правової позиції Верховного Суду, на яку посилається Позивач. Особи, які несуть відповідальність за поширення недостовірної інформації в мережі Інтернет Відповідно до ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта. Відеоматеріал опубліковано на ютюб каналі Погляд Фазекоша. На сайті Ради адвокатів Закарпатської області ніяких відеозвернень нема. Відповідач вважає недоведеною будь-яку шкоду діловій репутації ОСОБА_1 у зв`язку з розміщенням зазначеного відео. В матеріалах відсутні достовірні доказі того, що особа зазнала конкретної майнової чи немайнової шкоди або її репутація була реально знижена в очах третіх осіб. З урахуванням вищевикладеного, вважають, що відповідь на відзив не містить належних та допустимих доказів, які спростовували б викладені у відзиві обставини. Позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, надуманими та спрямованими на втручання в діяльність органу адвокатського самоврядування.

26.05.2025 року від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява у якій остання зазначила, що оскільки введений в Україні 24.02.2022 правовий режим воєнного стану не припинявся, дію правового режиму воєнного стану продовжено до 09.08.2025, в контексті зазначеного зміст вищевикладеного дозволяє констатувати абсолютно беззаперечний, абсолютно неспростовний, абсолютно юридично доказаний факт перебіг строків позовної давності у справах щодо спростування недостовірної інформації встановлений ЦК України зупиняється на все період дії правового режиму воєнного стану. Отже звертаючись із цією позовною заявою до суду після 27.02.2025 і до кінця дії правового режиму воєнного стану, строки позовної давності ОСОБА_1 не пропущені, а у разі пропуску такий строк підлягає поновленню судом. Крім того, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказала дату, коли вона довідалася про недостовірну публікацію, цитата з позовної заяви: «днем коли позивач ОСОБА_1 довідалася про вказані відомості є : 25.04.2025» ; тому строк по закону не пропущений, а пропущений підлягає поновленню судом. Відтак встановлено твердження РАЗО про пропущення позивачем ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою є некоректними і не відповідають дійсності. Разом з тим, змістовним аналізом відео запису у цілому встановлено, що ОСОБА_3 не заперечував проти того, що він виступає і висловлює оспорювану інформацію як голова РАЗО, а не як фізична особа. Таким чином ОСОБА_3 надав мовчазну згоду на те, що під час інтерв`ю 26.02.2024 він виступав як голова РАЗО, а не як фізична особа. Крім того, зміст відео запису вказує, що автором оспорюваної інформації є ОСОБА_3 в особі голови РАЗО, отже згідно ч.4 ст.277 ЦК України, з урахуванням висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 29.08.2018 у справі ЄУН 761/29315/16-ц, абз.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» ОСОБА_3 як голова РАЗО, та юридична особа РАЗО як орган на посаді голови якого перебуває ОСОБА_3 , є належним відповідачами у справі. Відтак встановлено твердження РАЗО про неналежного відповідача у справі є некоректними і не відповідають дійсності.

Крім цього, внаслідок спільних протиправних дій відповідачів позивачу завдано значної моральної шкоди, в наслідок чого: під час оформлення необхідних письмових документів, позивач відчувала та відчуває шалене моральне потрясіння від того, що пропрацювавши скільки років в системі адвокатури, ОСОБА_1 змушена захищатись від протиправних дій особи ОСОБА_3 яка на підставі підроблених документів від імені адвокатури Закарпаття принижує ОСОБА_1 на весь світ; усвідомлюючи наявність недостовірної інформації, позивач змушена шаленіти від малодушності, нахабства ОСОБА_3 , втрачаючи елементарну віру у справедливість; недостовірна інформація знаходяться у загальному доступі, що негативно впливає на ділову репутацію позивача, яка постійно змушена виправдовуватись, що не є рецидивістом перед клієнтами, суддями, прокурорами, слідчими, патрульними поліцейськими та іншими особами, коло яких не обмежено; спільні дії відповідачів, пов`язані з оприлюдненням недостовірної та принижуючої інформації, негативно змінили родинні стосунки позивача, триваючі протиправні мобінг та бу?лінг (цькування тощо) у період часу з 26.02.2024 року і по нинішній час включно продовжують морально та фізично знищувати позивача; позивач страждає. У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 викладено достатньо обґрунтувань щодо заподіяння відповідачами моральної шкоди, натомість відповідачами жодного твердження викладеного ОСОБА_1 не спростовано і жодного доказу зворотного не надано. Відтак встановлено твердження РАЗО про відсутність заподіяної ОСОБА_1 моральної тощо шкоди, про відсутність обґрунтування заподіяної ОСОБА_1 моральної тощо шкоди, є некоректними і не відповідають дійсності. Жодного з інших доводів викладених ОСОБА_1 у позовній заяві відповідачем РАЗО не спростовано абсолютно.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала з викладених підстав. Зазначила, що вона є адвокатом, правознавцем, доктором юридичних наук. ОСОБА_3 поширив недостовірну інформацію та вважає, що вона скоїла злочин. Поширення даної інформації спрямовано на її дискредитацію. Ця інформація є образлива і недостовірна, є стверджувальною. Вона працює виключно в інтересах України. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовлити.

Представник позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомив, що про публікацію їм стало відомо у травні 2025 року, а тому строк не пропущено. Інформація відносно ОСОБА_1 була поширена у стверджувальній формі. В інтерв`ю ОСОБА_3 виступав як голова Ради адвокатів Закарпатської області. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо заявлених позовних вимог та просив відмовити у задовленні позову. Вважає, що це виключно його оціночні судження. Моральну шкоду не визнав.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 було розміщено відео з назвою «Актуальне інтерв`ю ОСОБА_4 про адвокатуру, нечисту силу, агентів РФ і долю України», у якому ОСОБА_3 позиціонує себе як голова Ради адвокатів Закарпатської області.

Встановлено, що в часовому проміжку 0:43-0:52 відео запису міститься заставка наступного змісту (цитата): «Ексклюзивне інтерв`ю з Головою Ради адвокатів Закарпатської області Олексієм Фазекошем в рамках проекту Євроньюз Україна». Крім того в часовому проміжку 0:60-1:04 ведуча програми ОСОБА_5 повідомила наступне (цитата): «Друзі вітаю вас, це ексклюзивне інтерв`ю для спецпроекту Євроньюз Україна, і сьогодні у нас в гостях голова Ради адвокатів Закарпатської області Олексій Фазекош».

Разом з тим, відповідно до абз.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Як слідує з дослідженого судом інтерв`ю, під час оприлюднення інформації відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_15 виступав саме як голова Ради адвокатів Закарпатської області. Отже на думку суду ОСОБА_3 та Рада адвокатів Закарпатської області є належними відповідачами у даній справі.

Що стосується строку звернення до суду з даним позовом, то як встановлено у судовому засіданні, позивачка дізналася про поширення відносно неї інформації у травні 2025 року, і відразу ж звернулася до суду за захистом своїх прав, а тому суд вважає, що строки позовної давності не пропущено.

Щодо тверджень позивачки про те, що ОСОБА_3 займався підробленням документів та своїх особистих даних для можливості отримання свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю; оригінал свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю 21.12.2006 за № 21/575 ніколи не існував, отже всі без виключення копії зазначеного свідоцтва є недійсними і підробленими документами, відповідач не є в розумінні закону адвокатом, то такі не беруться судом до уваги, оскільки не стосуються предмету даного позову.

Таким чином, предметом спору у даній справі є поширення відповідачем вказаної інформації на YouTube-каналі «Euronews UKRAINE» (https://www.youtube.com/watch?v=DC2gTyfCNkg) та стягнення у зв`язку із такими діями відповідача суми моральної шкоди на користь позивачки по справі.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 10 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Приписами ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе та членів своєї сім`ї.

Відповідно до вимог ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Таким чином, за змістом зазначених правових норм, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суди повинні при розгляді справ зазначеної категорії мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

У пункті 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України також роз`яснено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Із досліджених судом у судовому засіданні матеріалів справи, вбачається, що оспорювана інформація, дійсно була поширена на YouTube-каналі «Euronews UKRAINE» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідач обставину наявності вказаної інформації у соціальних мережах не спростував. Будь-яких доказів на підтвердження відповідності дійсності розміщеної інформації відповідач також суду не представив, а тому поширення вказаної інформації саме таким учасником справи суд вважає доведеними.

Як роз`яснено у п. п. 1, 19 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

У своєму рішенні у справі «Лінгенс проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так само, відповідно до вимог ч. ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У своєму рішенні у справі «Нова газета» та Бородянський проти Росії» ЄСПЛ наголосив, що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки.

Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене, та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: факти, що вважаються загальновідомими; підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; посилання на незалежне дослідження.

Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорту чи в будь-якій іншій галузі).

Право на недоторканість ділової репутації та честі і гідності публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація про нього була поширена з явним злим умислом, тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості особистих тверджень про наміри і позицію таких політичних лідерів.

Вимогами ч. 2 ст. 302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.

Як роз`яснено у п. п. 4. 5 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року за № 1, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь /поведінки/ загальноприйнятим уявленням про добро та зло. Фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також, на спростування цієї інформації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Аналогічна позиція висловлена в правовому висновку, що викладений у постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 6-639цс17.

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила.

Таким чином, перед тим як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів.

В даному випадку вказане інтерв`ю викладено доступною для розуміння пересічним громадянином мовою, а його формулювання вочевидь носять не оціночний, а негативно стверджувальний та принизливий характер по відношенню до позивача. Адже така інформація про позивача не містить в собі сатири, алегорії чи гіпербол тощо, вона не є припущенням чи критикою діяльності позивача, її можна перевірити на достовірність.

У часовому проміжку 2:44-3:44 відео запису голова Ради адвокатів Закарпатської області Фазекош О.А. повідомив наступне (цитата): «...Є група осіб. Серед них ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Це люди, які за останніми нашими даними, працюють на Російську Федерацію. При чому напряму. Здійснюється їх фінансування. По останнім даним, які отримали, фінансування відбувається через Словенію, через колишніх співробітників КДБ СРСР... План російської федерації розвалити правову систему України шляхом знищення інституту адвокатури...».

Зокрема, зі змісту висловленої відповідачем інформації слідує, що позивачем вчинено та продовжують вчинятися ряд діянь, які мають всі ознаки протиправних та суспільно небезпечних, і за які чинним законодавством передбачена, в тому числі, кримінальна відповідальність.

Відтак, суд дійшов до переконання, що поширена відповідачем та оспорювана позивачем інформація є фактичним твердженням, та не підпадає під ознаки оціночних суджень, а дані висловлення відповідача виражені у посиланні на відповідні конкретні факти та події.

Повідомивши широкому загалу, що позивачка ОСОБА_1 належить до колаборантів та зрадників, тобто нібито причетна до вчинення наведених кримінальних правопорушень, відповідач ОСОБА_3 заявив про вчинення позивачем ОСОБА_1 суспільно небезпечних діянь, як вже про встановлений та доведений факт, а відтак спірні твердження не є оціночними судженнями.

Неправдивість озвученої відповідачем ОСОБА_3 інформації яка була поширена серед невизначеного кола осіб підтверджується, зокрема, тим, що станом на дату розповсюдження вищезазначеної інформації відсутні будь-які кримінальні провадження, пов`язані з фактами чи обставинами, згаданими відповідачем ОСОБА_3 , в яких позивач ОСОБА_1 мала б будь-який процесуальний статус, передбачений КПК України.

Вказаний факт підтверджується витягом з інформаційно аналітичної системи МВС України, про відсутність у ОСОБА_1 судимостей.

Одночасно із цим, відповідачем в ході розгляду справи суду не було надано будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів, які підтверджували б достовірність оспорюваної інформації, що ним була розповсюджена на YouTube-каналі «Euronews UKRAINE» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно особи позивачки.

Також встановлено, що у часовому проміжку 7:28-8:10 голова Ради адвокатів Закарпатської області ОСОБА_3 повідомив наступне (цитата): «Ви знаєте, я коли їхав, один мій колега росказав уже анекдот. Із…про опозицію адвокатську, що приїжджає перевірка в психіатричну клініку, ідуть по карідору врачі. І зліва тихопомішані, справа буйнопомішані, в кінці велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні і там сидить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Ну це канешно гумор, я не поділяю таких анекдотів і так дальше». Крім того, на питання ведучої що треба, щоб адвокатура стала сильною і незалежною, у часовому проміжку 19:30-19:58 голова Ради адвокатів Закарпатської області ОСОБА_3 повідомив наступне: «про цих дурнів вначалі….. тому шо вони жалюгідні».

Згідно Академічного тлумачного словника Української мови (https://sum.in.ua/s/durenj ) «Дурень» тлумачиться як «Розумово обмежена, тупа людина» - «Уживається з метою образити кого-небудь»; «Жалюгідний» тлумачиться як « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Таким чином відповідач ОСОБА_3 хоч і стверджує, що не поділяє такий гумор, однак озвучуючи такі фрази як «психіатричну клініку…..велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні…..і там сидить ОСОБА_9 », тим самим ототожнив позивачку ОСОБА_1 із хворими пацієнтами психіатричних закладів охорони здоров`я.

З наведеного можна зробити висновок, що відповідач ОСОБА_3 на невизначене коло осіб, поширив неправдиву, образливу і недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 .

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, під час розгляду даної справи судом встановлено, що:

- відповідачем було здійснено поширення вказаної інформації на ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 що мало наслідком доведення останньої до відома невстановленого широкого кола осіб;

- поширена інформація безпосередньо стосується особи позивачки;

- поширена інформація має всі ознаки недостовірної та негативної, і це не було спростовано відповідачем;

- поширення інформації через своє змістовне навантаження завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивачки, оскільки в ній містяться відомості про події та факти, які не відповідають дійсності.

З огляду на наведене, суд визнає поширену Радою адвокатів Закарпатської області в особі голови Ради адвокатів Закарпатської області Фазекоша Олексія Андрійовича під час ексклюзивного інтерв`ю для спецпроекту Євроньюз Україна 26.02.2024 на каналі на YouTube-каналі «Euronews UKRAINE» на тему «Актуальне інтерв`ю Олексія Фазекоша про адвокатуру, нечисту силу, агентів РФ і долю України» інформацію відносно ОСОБА_1 , а саме: «...Є група осіб. Серед них….. ОСОБА_7 …... Це люди, які за останніми нашими даними, працюють на Російську Федерацію. При чому напряму. Здійснюється їх фінансування. По останнім даним, які отримали, фінансування відбувається через Словенію, через колишніх співробітників КДБ СРСР... План російської федерації розвалити правову систему України шляхом знищення інституту адвокатури...»; «Ви знаєте, я коли їхав, один мій колега росказав уже анекдот. Із…про опозицію адвокатську, що приїжджає перевірка в психіатричну клініку, ідуть по карідору врачі. І зліва тихопомішані, справа буйнопомішані, в кінці велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні і там сидить ОСОБА_9 …... Ну це канешно гумор, я не поділяю таких анекдотів і так дальше»; « ОСОБА_13 не було дурнів, які перешкоджають і намагаються розхитати ситуацію. Я уже казав про цих дурнів вначалі….. тому що вони жалюгідні» такою, що є недостовірною та, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачки.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Приписами ч. 7 ст. 277 ЦК України визначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», обов`язок щодо доведення, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У пункті 25 зазначеної постанови Верховний суд України зазначив, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Отже, вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Оскільки позивачкою доведено факт поширення недостовірної інформації відповідачем, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо спростування поширеної інформації шляхом видалення недостовірної інформацію та розміщення резолютивної частини даного рішення суду на офіційному сайті відповідача в мережі Інтернет, протягом місяця з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.

Що стосується вимог позивачки про стягнення моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Як зазначила позивачка у позовній заяві, внаслідок спільних протиправних дій відповідачів їй завдано значної моральної шкоди, тобто спричинили їй, як людині моральні (переживання, хвилювання), фізичні страждання, порушення нормальних, людських життєвих зв`язків із сім`єю та оточуючими людьми.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

На переконання суду, ОСОБА_1 належними та допустимими доказами доведено, що саме відповідачем вчинено дії по відношенню до позивача, а саме образи, висловлювання. Вказаним, він принизив гідність та честь особи позивача, що безперечно призвело до заподіяння їй моральної шкоди, оскільки відповідач у зневажливій формі висловлювався відносно позивача. Чим, в свою чергу спричинив, ОСОБА_1 , моральні (переживання, хвилювання), фізичні страждання (мобінг, булінг), порушення нормальних, людських життєвих зв`язків із сім`єю та оточуюючими людьми.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (за змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.

Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі Недайборщ проти Російської Федерації зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Разом із тим, щодо визначення розміру моральної шкоди яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, то суд вважає за необхідне вказати на наступне:

Згідно позовної заяви позивачка, зазначає, що оскільки протиправні дії ОСОБА_3 поширення неправдивої інформація відносно неї, підтверджені належними та допустими доказами, які спричинили їй, зокрема як адвокату непоправне порушення честі та гідності, втрату ділової, професійної репутації, а тому заявляє компенсацію моральної шкоди, у розмірі 500 000,00 грн.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує Висновок Великої Палати ВС (постанова від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц).

Так, у постанові вказано на те, що відповідно до частин 2, 3 статті 13 ЦК України розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством…. При цьому у постанові зазначено, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі № 818/607/17 (адміністративне провадження №К/9901/17533/18) вказано, що «визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд повинен виходити із засад розумності та справедливості. З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди першої та апеляційної інстанції, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди».

Суд вважає, доведеним, що негативні дії ОСОБА_3 , а саме висловлювання під час інтерв`ю, що містили образи та неправдиву інформацію, спричинили, ОСОБА_1 , як людині моральні (переживання, хвилювання), фізичні страждання, порушення нормальних, людських життєвих зв`язків із сім`єю та оточюючими людьми.

Суд вважає, що позивачкою доведено, що вона відчувала емоційний стрес, що спричинило їй додаткові моральні страждання та хвилювання, саме протиправні дії відповідача змусили використати своє право на захист своїх інтересів шляхом звернення до суду.

За викладених обставин, враховуючи характер немайнових втрат позивачки, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд, вважає за можливе позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 15 000 гривень, оскільки на думку суду вимоги про стягнення із відповідача 500 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди мають надмірний характер.

Що стосується вимоги позивачки про солідарне стягнення з відповідачів спричненої їй моральної шкоди, то така на думку суду до задоволення не підлягає, оскільки у даному випадку шкода підлягає відшкодуванню саме особою, яка її спричинила, поширивши недостовірну інформацію, тобто ОСОБА_3 .

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів понесені позивачем судові витрати. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 280-288, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити частково.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену Радою адвокатів Закарпатської області в особі голови Ради адвокатів Закарпатської області Фазекоша Олексія Андрійовича під час ексклюзивного інтерв`ю для спецпроекту Євроньюз Україна 26.02.2024 на каналі на YouTube-каналі «Euronews UKRAINE» на тему «Актуальне інтерв`ю Олексія Фазекоша про адвокатуру, нечисту силу, агентів РФ і долю України» відносно ОСОБА_1 , а саме: «...Є група осіб. Серед них….. ОСОБА_7 …... Це люди, які за останніми нашими даними, працюють на Російську Федерацію. При чому напряму. Здійснюється їх фінансування. По останнім даним, які отримали, фінансування відбувається через Словенію, через колишніх співробітників КДБ СРСР... План російської федерації розвалити правову систему України шляхом знищення інституту адвокатури...»; «Ви знаєте, я коли їхав, один мій колега росказав уже анекдот. Із…про опозицію адвокатську, що приїжджає перевірка в психіатричну клініку, ідуть по карідору врачі. І зліва тихопомішані, справа буйнопомішані, в кінці велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні і там сидить Криворучко…... Ну це канешно гумор, я не поділяю таких анекдотів і так дальше»; « ОСОБА_13 не було дурнів, які перешкоджають і намагаються розхитати ситуацію. Я уже казав про цих дурнів вначалі….. тому що вони жалюгідні».

Зобов`язати Раду адвокатів Закарпатської області в особі голови Ради адвокатів Закарпатської області ОСОБА_3 спростувати недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену Радою адвокатів Закарпатської області в особі голови Ради адвокатів Закарпатської області Фазекоша Олексія Андрійовича під час ексклюзивного інтерв`ю для спецпроекту Євроньюз Україна 26.02.2024 на каналі на YouTube-каналі «Euronews UKRAINE» на тему «Актуальне інтерв`ю Олексія Фазекоша про адвокатуру, нечисту силу, агентів РФ і долю України» відносно ОСОБА_1 , а саме: «...Є група осіб. Серед них….. ОСОБА_7 …... Це люди, які за останніми нашими даними, працюють на Російську Федерацію. При чому напряму. Здійснюється їх фінансування. По останнім даним, які отримали, фінансування відбувається через Словенію, через колишніх співробітників КДБ СРСР... План російської федерації розвалити правову систему України шляхом знищення інституту адвокатури...»; «Ви знаєте, я коли їхав, один мій колега росказав уже анекдот. Із…про опозицію адвокатську, що приїжджає перевірка в психіатричну клініку, ідуть по карідору врачі. І зліва тихопомішані, справа буйнопомішані, в кінці велика желізна клітка з надпіссю особливо небезпечні і там сидить ОСОБА_9 …... Ну це канешно гумор, я не поділяю таких анекдотів і так дальше»; « ОСОБА_13 не було дурнів, які перешкоджають і намагаються розхитати ситуацію. Я уже казав про цих дурнів вначалі….. тому що вони жалюгідні»; видалити недостовірну інформацію; шляхом розміщення резолютивної частини даного рішення суду на своєму офіційному сайті в мережі Інтернет, протягом місяця з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень 00 копійок.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Ради адвокатів Закарпатської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 2117,92 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 08.08.2025 року.

Суддя В.М.Малюк