Номер провадження: 22-ц/813/3753/25
Справа № 513/201/24
Головуючий у першій інстанції Бучацька А.І.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Комлевої О.С., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Цокало Тетяни Михайлівни

на рішення Саратського районного суду Одеської області від 20 листопада 2024 року, ухвалене Саратським районним судом Одеської області у складі: судді Бучацької А.І. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ПАТ АТ «Укргазбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за договором споживчого кредиту № 2020/ОВР/197-001162 від 13 березня 2020 року, що становить 47790,61 гривень з яких: заборгованість по кредиту (прострочена) 29595,70 гривень; заборгованість по процентах (прострочена) 18194,91 грн, а також судовий збір у сумі 3028 гривень.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 на підставі заяви-договору від 13.03.2020 року № 2020/1_С/197-002387 було укладено Договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюється з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ "Укргазбанк" відкрито договір споживчого кредиту № 2020/ОВР/197-001162.

У відповідності до п. 2.1. Заяви про приєднання - ця Заява-договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ "Укргазбанк", Тарифним планом, умови банківських Продуктів/Пакетів (які розміщені на Сайті Банку), є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між ПАТ АБ "Укргазбанк" та клієнтом. Кредитний договір № 2020/ОВР/197-001162 від 13.03.2020 є договором приєднання. Відповідно до договору Банк встановив ліміт овердрафту орієнтовною сумою - до 10000,00 грн, максимальною - до 300000,00 грн.

Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з орієнтовною сумою - 10 000,00 грн, максимальною - до 300 000,00 грн із сплатою 36 % річних - базова процентна ставка і 48 % річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, умов зазначеного вище договору утворилась заборгованість.

Банк направив вимогу про дострокове повернення кредиту від 28.02.2023 року № 129/6962/2023, яка залишилася без реагування і відповіді останнього, тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Внаслідок порушення зобов`язань договору споживчого кредитування № 2020/ОВР/197 001162 від 13.03.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ АБ "Укргазбанк" станом на 24.11.2023 року становить 47790,61 грн та складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 29595,70 гривень; заборгованість по процентах (прострочена) 18194,91 грн.

Від ОСОБА_1 в особі свого представника Цокало Т.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила прийняти від ОСОБА_1 заяву про визнання позову ПАТ АБ "Укргазбанк" про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту № 2020/ОВР/197-001162 від 28.02.2020 року в розмірі 16851,01 грн. В інший частині позову відмовити.

У відзиві представник відповідачки зазначила, що на підтвердження факту отримання кредиту позивачем надано виписки по особовому рахунку з 29.05.2020 по 01.09.2023 рік та розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором №2020/ОВР/197-001162 від 28.02.2020 рік на відкриття карткового рахунку на обслуговування банківської платіжної картки АБ "Укргазбанк" станом на 24.11.2023 року, з якого вбачається, що остання сума погашення боргу відповідачем була здійснена 01.02.2022 року. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. (т. 1 а.с. 45-51).

Вимоги частини другої статті 625 ЦК України мають імперативний характер. Цією правовою нормою передбачено можливість сторін у договорі лише змінювати розмір процентів річних. Право сторін у договорі забороняти та не застосовувати вимоги закону, встановлені частиною другою статті 625 ЦК України, вказаною правовою нормою не передбачено. Таких правових висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 16.04.2020 у справі № 914/479/19.

Отже, враховуючи правову природу процентів за прострочення виконання зобов`язань як міри цивільно-правової відповідальності, імперативний характер норм частини 2 статті 625 ЦК України, посилання позивача у позовній заяві на стягнення процентів в порядку цієї статті, вважає недоведеним право позивача на застосування до цих правовідносин процентної ставки в розмірі 42 % на весь період прострочення. Водночас, після закінчення строку дії договору нарахування 3 % процентів можливе за умови прострочення виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів. Відтак, потрібно визначити, коли настало прострочення зобов`язання з повернення тіла кредиту.

Строк дії договору № 2020/ОВР/197-001162 від 28.02.2020 закінчився 27.02.2021.

Зазначила, що станом на 21.09.2021 сума заборгованості за кредитом та процентами становить 00,00 грн, але враховуючи розумність та обґрунтованість, сторона відповідача визнає позов частково у розмірі 16851,01 грн.

Позивачем не долучені до матеріалів справи Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, і надання послуг за платіжними картами банку, а також Тарифний план, умови банківських Продуктів/Пакетів, зокрема щодо програми кредитування "ЕКО-кредитка", які розміщені на сайті банку https://www.ukrgasbank.com/private/card_and_current_accounts/creditcards, які були б підписані відповідачем. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до загальних умов кредитування. Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила надання банківських послуг, відсутності у заяві-договорі домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Таким чином, ПАТ АБ «Укргазбанк» не довело укладення сторонами договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові.

На думку представника відповідачки, матеріали справи не містять даних щодо істотних умов кредитного договору, а тому наданий ПАТ АБ "Укргазбанк" розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який було надано позивачем, станом на 27.02.2021 р (строк закінчення дії договору) сума заборгованості по кредиту становить 23667,32 грн. Будь-які нарахування у вигляді відсотків за користування кредитом та за його прострочення після 27.02.2021 є неправомірними. В свою чергу, відповідачем було здійснено суму сплачених процентів після 27.02.2021 року в розмірі 6816,31 грн.

Тому за підрахунками представника відповідачки з ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача суму заборгованості за договором № 2020/ОВР/197- 001162 від 28.02.2020 в розмірі 16851,01 грн= 23667,32 грн (сума заборгованості за кредитним договором) -6816,31 грн (сплачена сума позивачем).

03 квітня 2024 року та 15 листопада 2024 року від представників позивача надійшли додаткові пояснення у справі (т. 1 а.с. 93-94, т. 2 а.с. 1-2).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 20 листопада 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за договором № 2020/ОВР/197-001162 від 13 березня 2020 року станом на 24 листопада 2023 року у розмірі 47790,61 гривень, з яких: заборгованість по кредиту (прострочена) 29 595,70 гривень; заборгованість по процентах (прострочена) 18 194,91, а також судовий збір у сумі 3028 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника Цокало Т.М. просить оскаржуване рішення змінити шляхом зменшення розміру заборгованості за кредитним договором № 2020/ОВР/197-001162 від 13 березня 2020 року в частині стягнення процентів з 18194,91 грн до 11111,38 грн, стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати в справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідач вважає, що позивач неправомірно нараховував йому, після надіслання АБ «УКРГАЗБАНК» вимоги про дострокове повернення кредиту від 28.02.2023, проценти за користування кредитом, тому позовні вимоги в розмірі 7083,53 грн задоволенню не підлягають.

30.01.2025 від представника ПАТ АБ "Укргазбанк" - Царюк М.З. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вказує, що в Заяві-Договорі зазначено, що строк дії кредиту 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил. Банком було здійснено автоматичну пролонгацію строку дії овердрафту, яка була прийнята відповідачем, оскільки відповідач після 13.03.2021 продовжувала активно користуватись овердрафтом, шляхом зняття готівкових котів, перерахування коштів на картки, безготівкової оплати товарів, що підтверджується випискою по рахунку зазначеному в договорі, фактично відповідачем було знято кошти різними шляхами з платіжної картки після 28.02.2021 року, таким чином своїми неодноразовими діями відповідач підтвердив факт прийняття ним умов про продовження строку дії Договору.

Щодо посилання відповідача на досудову вимогу, то зазначає, що вказане є недоцільними, оскільки ОСОБА_1 її не отримала, що підтверджується конвертом з відміткою про повернення, який є в матеріалах справи та подавався до позовної заяви.

Договір було востаннє продовжено на 6 місяців до 28.08.2023 року. Позов подано до суду у січні 2024 року, тобто після закінчення дії кредитного договору.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 47790,61 грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено на підставі заяви-анкети № 2020/І_С/197-002387 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції з якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками, поданої відповідачкою 13 березня 2020 року до ПАТ АБ "Укргазбанк", між ОСОБА_1 та банком було укладено договір № 2020/ОВР/197-001162 за програмою кредитування: пакет "ЕКО-кредитка", на споживчі цілі, шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту в розмірі орієнтовної суми кредиту 10000 гривень, можливої суми кредиту до 300000 гривень (а.с. 7-8).

У відповідності до п. 2.1. Заяви про приєднання - ця Заява-договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ "Укргазбанк", Тарифним планом, умови банківських Продуктів/Пакетів (які розміщені на Сайті Банку), є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між ПАТ АБ "Укргазбанк", реквізити якого визначені у Правилах, та Клієнтом, реквізити якого зазначені у цій Заяві-договорі.

Кредитний договір № 2020/ОВР/197-001162 від 13.03.2020 р. є договором приєднання.

Відповідно до пункту 3.3. Правил у разі, якщо обраний Клієнтом і зазначений у Заяві Договорі Пакет передбачає можливість отримання Клієнтом Кредиту у формі Дозволеного овердрафту, укладений відповідно до цих Правил Договір є одночасно договором банківського рахунку та кредитним договором у розумінні положень Цивільного кодексу України (договором про споживчий кредит у розумінні положень Закону України «Про споживче кредитування).

У Заяві-Договорі зазначаються окремі реквізити для кредитного договору як окремої складової частини Заяви-Договору. Датою кредитного договору є дата встановлення Банком Ліміту Дозволеного овердрафту на відповідному Субрахунку Клієнта. Банк повідомляє Клієнта про факт встановлення за Субрахунком Ліміту Дозволеного овердрафту засобами SMS-banking. Якщо після встановлення та/або після збільшення Ліміту Дозволеного овердрафту Клієнт продовжує використання коштів, вважається що таке встановлення/ збільшення Ліміту Дозволеного овердрафту виконане за згодою Сторін.

Відповідно до пункту 6.14 Правил терміни та умови погашення кредитної заборгованості за Лімітом Дозволеного овердрафту залежать від умов обраної Клієнтом Кредитної програми в частині застосування щомісячного графіку зменшення Ліміту Дозволеного овердрафту, застосування Мінімальних платежів, застосування умов автоматичної пролонгації строку дії Дозволеного овердрафту, а саме: сума заборгованості за Дозволеним овердрафтом має бути погашена у повному обсязі не пізніше останнього дня строку його дії (за виключенням випадків, коли Банком прийняте рішення продовжити дію Дозволеного овердрафту на новий строк).

Згідно з умовами договору відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 гривень із строком кредитування 12 місяців та сплатою щомісячних платежів у розмірі 7,00 % мінімум 50 грн, пільговий період 30 днів, процентова ставка 42,00%, процентна ставка на пільговий 0,0001 %.

Відповідно до п. 7.2.5. Правил якщо умовами Продукту та Програмою кредитування передбачено умови автоматичного подовження строку дії Дозволеного овердрафту, Сторони погоджують такі умови подовження (пролонгації) строку дії Дозволеного овердрафту:

7.2.5.1. Після сплину строку дії Дозволеного овердрафту, визначеного у Заяві-Договорі, дія Дозволеного овердрафту може щоразу подовжуватися на такий самий строк у разі прийняття Банком рішення щодо пролонгації строку дії Дозволеного овердрафту. Датою початку нового строку дії Дозволеного овердрафту вважається дата, наступна за датою закінчення попереднього строку дії Дозволеного овердрафту;

7.2.5.2. Ліміт Дозволеного овердрафту для нового строку дії встановлюється у розмірі, встановленому у попередньому строку дії Дозволеного овердрафту, з урахуванням положень пункту 6.10 цих Правил;

7.2.5.3. Клієнт доручає Банку переглядати/змінювати розміри процентних ставок за Дозволеним овердрафтом (Базової процентної ставки, зниженої для Пільгового періоду та підвищеної за простроченою заборгованістю) при кожній пролонгації строку дії Дозволеного овердрафту та встановлювати їх у розмірах, що будуть чинними в Банку для відповідного Продукту на дату виконання Банком такої пролонгації, на весь новий строк дії Дозволеного овердрафту;

7.2.5.6. Клієнт підтверджує, що визначений підпунктом 7.2.5. Правил порядок перегляду/зміни розмірів процентних ставок за Дозволеним овердрафтом при кожній пролонгації строку його дії здійснюється за згодою Сторін та відповідно до вимог чинного законодавства України, яке регулює відносини у сфері споживчого кредитування та не потребує надання Клієнтом окремої Заяви-Договору чи внесення змін до Договору.

Згідно виписки з рішення верифікатора та андерайтера № 66-longation-02 від 12.01.2021 АБ "Укргазбанк" погоджено пролонгацію лімітів овердрафтів відповідачці строком на 12 місяців, ліміт овердрафту - в розмірі 23700,00 грн. (т. 2 а.с. 40).

Відповідно до виписки з рішення верифікатора та андерайтера № 92-longation-02 від 12.01.2022 АБ "Укргазбанк" погоджено пролонгацію лімітів овердрафтів відповідачці строком на 12 місяців, ліміт овердрафту - в розмірі 29600,00 грн. (т. 2 а.с. 41)

16.08.2022 ПАТ АБ "Укргазбанк" було прийнято рішення № 131 про збільшення суми кредитного ліміту та збільшити строк кредитування на 6 місяців, номер кредитного договору 2020/ОВР/197-001162 (т. 2 а.с. 39).

28.02.2023 позивачем було направлено відповідачці вимогу про дострокове повернення кредиту, що утворилася станом на 28.02.2023 та становить 18567,96 грн (т. 1 а.с. 11).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк", суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 47790,61 грн.

Щодо таких висновків суду першої інстанції, колегія суддів зауважує про таке.

На стадії апеляційного перегляду справи, факт укладання кредитних договорів, отримання на їх виконання грошових коштів у кредит, не сплату цих коштів у повному обсязі, відповідач не заперечує, ці обставини не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення оскаржується в частині стягнення заборгованості по процентах (прострочена) у розмірі 18 194,91 грн та їх зменшення до 11111,38 грн, в частині стягненої заборгованості по кредиту (прострочена) у сумі 29 595,70 грн апеляційним судом не переглядається.

Як на підставу задоволення вимог апеляційної скарги та зміну рішення суду, відповідач посилається на неправомірність нараховування їй процентів за користування кредитом після надіслання АБ «УКРГАЗБАНК» вимоги про дострокове повернення кредиту від 28.02.2023.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язуватися повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), на який слушно посилається скаржник.

З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2023 на адресу ОСОБА_1 банком було надіслано вимогу, в якій зазначено, що станом 28.02.2023 ОСОБА_1 має несплачену в строк, передбачений Кредитним договором заборгованість перед Банком у розмірі 18567,96 грн, а тому з посиланням на ч. 2 ст. 1050 ЦК України, вимагають у тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги достроково повернути всю суму кредиту та сплатити проценти і комісії за користуванням кредитом у загальному розмірі 40707,08 грн.

Крім того попереджено, що у випадку невиконання вимог Банку та не усунення порушень Кредитного договору по закінченню зазначеного строку Банк розпочне стягнення всієї суми заборгованості за Кредитним договором, наслідком чого може стати звернення стягнення на все майно боржника з метою погашення заборгованості за Кредитним договором; відповідно до норм ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україні громадян України», ст. 151, 152 ЦПК України Банк буде ініціювати подання заяви про забезпечення позовних вимог, шляхом тимчасового обмеження Позичальника у праві виїзду за межі України, видачі закордонного паспорта, накладення арешту на майно і грошові кошти.

При цьому, попереджено, що в разі стягнення заборгованості в примусовому порядку на ОСОБА_1 будуть покладені додаткові витрати, в тому числі, але не виключно: судовий збір за подачу Банком позов до суду (до 1,5% ціни позову, але не менше одного прожиткового мінімуму), виконавчий збір (10 відсотків суми, що підлягає стягненню), виграти, пов`язані з організацією та проведенням прилюдних торгів, аукціонів або реалізації майна на комісійних умовах (до 5% вартості реалізованого майна), витрати пов?язані з оцінкою та зберіганням майна та ін.

Посилання позивача щодо неотримання відповідачкою такої вимоги, апеляційний суд відхиляє, оскільки дана вимога має посилання на ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що у сукупності вище описаними положеннями свідчить про те, що вона є достроковою вимогою про повернення кредиту.

Таким чином, 28.02.2023, направивши вимогу про дострокове повернення кредиту, банк використав право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

У разі пред`явлення банком до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, після 28.02.2023 позивач втратив право нараховувати передбачені договором проценти.

Таким чином, погоджуюсь з доводами скаржника, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення підлягає в оскаржуваній частині зміні щодо стягнення заборгованості по процентах шляхом зменшенню з 18194,91 грн до 11111,38 грн, оскільки саме остання нарахована та існувала станом на час досудової вимоги, якою було змінено строк виконання зобовязання.

У відповідності до частини третьої та четвертої статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028 грн, позов задоволено на 85 %, отже з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2573,80 грн.

За подання апеляційної скарги судовий збір складає 537,77 грн, оскільки апеляційна скарга задоволена в повному обсязі, то з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 537,77 грн.

Тому шляхом взаємозарахування з відповідача на користь позивача до стягнення належить 2036,26 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що відповідає п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

Представником відповідача на виконання ч. 8 ст. 141, ч. 1 ст. 134 ЦПК України було заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду рішення у розмірі 4000 грн та надано відповідні докази у заяві по суті справи - апеляційній скарзі (а.с. 68-88).

На підтвердження понесення витрат представником відповідача надано: ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 в Одеському апеляційному суду по справі № 513/201/24 (а.с. 88); копію договору про надання правової допомоги № 896 від 01.03.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Цокало Т.М., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору, гонорар адвоката є формою винагороди адвоката за здійснення, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються даним договором про надання правничої допомоги, детальним описом робіт (наданих послуг) або додатковою угодою до даного договору. Пунктом 3.3. Договору визначено порядок обчислення, зокрема, за підготовку та написання апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу - фіксована оплата у розмірі 4000 грн (а.с. 78-80).

Згідно квитанції № 896-1 від 22.12.2024 року Костякіною О.М. сплачено гонорар ОСОБА_2 у сумі 4000 грн за договором № 896 про надання правничої допомоги від 01.03.2024 року по справі № 513/201/24 (а.с. 83).

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом здійснено: підготовку та написання апеляційної скарги на рішення Саратського районного суду Одеської області від 20.11.2024 по справі № 513/201/24 за позовом АТ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; клієнтом станом на 06.01.2025 внесено гонорар 4000 грн готівкою, згідно квитанції № 896-1 від 22.12.2024 (а.с. 84).

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати суду при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витратіз розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

В пунктах 33- 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 зазначено, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30 вересня 2020 року, провадження № 61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Від позивача у відзиві на апеляційну скаргу заперечень на вимогу про стягнення витрат на правову допомогу не вказано, клопотання про не співмірність заявлених до стягнення витрат не надходило.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Враховуючи те, що відповідачкою разом із першою заявою по суті справи апеляційною скаргою було заявлено про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які відповідачка понесла у зв`язку із розглядом справи, - витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000 грн, які підтверджено належними доказами, то підлягають стягненню із позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Цокало Тетяни Михайлівни задовольнити.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 20 листопада 2024 року в оскаржуваної частині щодо стягнення процентів змінити, зменшивши суму стягнутої з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"(, адреса: вул. Єреванська, 1, м. Київ) заборгованості за Кредитним договором № 2020/ОВР/197-001162 по процентах з 18194,91 грн до 11111,38 грн, а загальну суму заборгованості з 47790,61 грн до 40707,08 грн.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 20 листопада 2024 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (, адреса: вул. Єреванська, 1, м. Київ) судовий збір у сумі 2036,26 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (, адреса: вул. Єреванська, 1, м. Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови - 12 серпня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

О.С. Комлева

В.В. Кострицький