ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6361/25 Справа № 201/4891/25 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Макарова М.О., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 квітня 2025 року про передачу справи на розгляд іншому суду

у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 квітня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передано на розгляд до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу на розгляд за встановленою підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Учасники справи не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного листа.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч.1,4 ст. 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду, суд першої інстанції посилався на те, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача не є Соборний район міста Дніпра, постійним місцем перебування та проживання позивачки разом з дитиною є Сполучені Штати Америки, тому справа не підсудна Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська і підлягає передачі на розгляд до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що у квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Положеннями частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Отже, з огляду на наведені норми процесуального закону позивачка мала альтернативне право пред`явити позов як за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, так і за зареєстрованим своїм місцем проживання чи перебування, що вона і зробила.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1317568 від 24 квітня 2025 року, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Соборного району м. Дніпра, на який розповсюджується юрисдикція Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Дійсно, як вбачається із матеріалів справи, 01.03.2022 року позивачка ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 покинула територію України через пункт пропуску Лужанка, що підтверджується копією закордонного паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , виданого 1212 (а.с.17-18) та копією закордонного паспорту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , виданого 8012 (а.с.20-21). Позивачка ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 отримала візу 05.07.2024 року у Сполучених Штатах Америки (а.с.19, 22).

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що постійним місцем перебування та проживання позивачки разом з дитиною є Сполучені Штати Америки, а тому справа не підсудна Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська, оскільки перебування позивачки у США, як зазначено у позовній заяві, має вимушений, через війну, тимчасовий характер, не є постійним та/або зареєстрованим місцем проживання та може бути припиненим в будь-який час, відповідно до волі позивача та зовнішніх обставин.

Колегія суддів наголошує, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що позивачка у даній справі використала належне їй право вибору суду за правилами альтернативної підсудності та звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за зареєстрованим своїм місцем проживання у Соборному районі м. Дніпра, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо передачі справи на розгляд до Індустріального району міста Дніпра.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку із набранням 25 квітня 2025 року чинності Закону України від 26.02.2025 р. № 4273-ІХ Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська перейменовано на Соборний районний суд міста Дніпра.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, та скасуванню оскаржуваної ухвали з подальшим направленням до Соборного районного суду міста Дніпра (Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська) для продовження розгляду.

Керуючись ст. 259,268,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 квітня 2025 року про передачу справи на розгляд іншому суду скасувати і направити справу до Соборного районного суду міста Дніпра (Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська) для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 серпня 2025 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.О. Макаров

І.А. Єлізаренко