Справа №442/2299/25
Провадження №2/442/896/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Східницької територіальної громади Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Східницької територіальної громади Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що за життя її бабі ОСОБА_5 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Загальна площа будинку 50.3кв.м, житлова площа 16.0кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 .

Також, ІНФОРМАЦІЯ_1 при прийнятті Проекту про роздержавлення і приватизації земель агропідприємства «Прикарпаття» Головської сільської ради народних депутатів Турківського району Львівської області ОСОБА_5 набула права на середню земельну частку площею 2,56га у с.Головське Туківського району Львівської області. За життя бабця не встигла приватизувати земельну часту (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 . За життя ОСОБА_5 не розпорядилася своїм майном, не склала заповіт. У зв`язку з відсутністю заповіту, право на спадкування даної спадщини отримують спадкоємці за законом.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Її батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не вступив у спадкування. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 являються : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У ст.392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому виникла необхідність звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_9 адвокат Пигель Л.І. в судове засідання не з`явилася, однак від неї поступила заяви, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися.

Відповідач - представник Східницької територіальної громади Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просять проводити розгляд справи у відсутності їхнього представника, не заперечують проти задоволення заявлених позовних вимог, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд відтак вбачає підстави для задоволення позову.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.07.1996р., ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 76 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 08.07.1996 року зроблено запис за №5.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 12.12.2023р., ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 50 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №135.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.08.2011р., ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 59 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №63.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27.03.2018р., ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 71 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №29.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 09.11.1996р., ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 у віці 59 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №111.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 20.04.1971р., ОСОБА_12 та ОСОБА_6 - 20 квітня 1971 року уклали шлюб, який був зареєстрований сільською радою с.Головське, Турківського району, Львівської області.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 18.11.1994р., ОСОБА_13 та ОСОБА_14 18.11.1994 р. уклали шлюб, який був зареєстрований Головською сільською радою Турківського району, Львівської області.

Як вбачається із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.10.2020р., ОСОБА_5 на праві приватної власності ( 1/1 частка) належить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Як вбачається із Звіту про визначення ринкової вартості нерухомості : житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами без земельної складової за адресою : АДРЕСА_1 , велична вартості в гривнях складає 125 340 грн.

Відповідно до ч.І ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст.ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 - Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п.3.5. роз`яснень ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно з п.1 ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а тому спадкодавець мав право власності на земельну ділянку в межах згідно з планом, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Судом взято до уваги, що за життя бабця позивача ОСОБА_9 набула права на середню земельну частку площею 2,56га у с.Головське Туківського району Львівської області, що підтверджується ухвалою про затвердження списку осіб, які мають право на середню земельну частку від 20.12.1995р., однак не встигла одержати сертифікат та державний акт права власності на земельну частку, однак позивач обробляє вищевказану ділянку, вирощує на ній картоплю та інші сільськогосподарські культури, дивлюся за будинком, здійснює ремонтні роботи, тощо.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, що має юридичне значення, які розглядає суд.

Згідно зі ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», предметом судового розгляду справи про встановлення юридичних фактів можуть бути лише за наявності перелічених нижче умов: такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, які мають юридичне значення, зокрема прийняття спадщини, володіння будинком на праві власності, місце відкриття спадщини, наявність страхового стажу тощо, за умов, що факт, який встановлюється, повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права, а також законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право цивільне.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2, 3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.1. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України «Прийняття спадщини», спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволення, а відтак є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1223, 1233, 1268, 1296, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Встановити юридичний факт, належності ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на нерухоме майно на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , серія САС № 522749, виданого на підставі рішення виконкому.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 , право на земельну ділянку площею 2,56га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. с.Головське, Дрогобицького (колишній Туківський) району Львівської області передану для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Східницької територіальної громади Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 3070,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , ІПН : НОМЕР_9 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 , ІПН : НОМЕР_9 .

ОСОБА_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_10 .

ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_11 .

Східницька територіальна громада Львівської області, юридична адреса : смт.Східниця, вул.Золота Баня,3, Дрогобицького району, Львівської області.

Суддя Гарасимків Л.І.