Справа №:755/8032/25
Провадження №: 2-о/755/394/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

за участю присяжних - Найдьонової Г.А., Севериної А.В.

при секретарі - Онопрійчук Д.П.

за участю:

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

заінтересованої особи - ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про усиновлення дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить суд: визнати його усиновлювачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , № 100, де у графі «батько» записати « ОСОБА_1 », в графі «мати» залишити без змін « ОСОБА_5 », прізвище записати « ОСОБА_6 », ім`я дитини залишити без змін « ОСОБА_7 », в графі «по батькові» записати « ОСОБА_8 » дату та місце народження дитини залишити без змін.

Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що з 04.06.2020 він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Як подружжя вони мають спільну доньку, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дружина має також неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він виявив бажання усиновити ОСОБА_4 , оскільки для нього ОСОБА_7 весь час була рідною донькою. ОСОБА_3 , мати ОСОБА_7 , надала йому згоду на усиновлення дитини. Вказує, що ОСОБА_7 знає, що він не є її біологічним батьком, але сприймає його як рідного та дає згоду на усиновлення. Заявник також зазначив, що він раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має, є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.05.2025 відкрито провадження у цій справі, розгляд якої постановлено проводити у порядку окремого провадження, у закритому судовому засіданні, судом у складі одного судді і двох присяжних.

25.06.2025 до суду надійшла заява Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні заявник, ОСОБА_1 , заявлені вимоги підтримав, просив суд заяву задовольнити. Додатково пояснив, що із мамою ОСОБА_7 познайомився ще у 2017-2018 роках, почали проживати разом, ОСОБА_7 доброзичливо до нього ставилася. В подальшому він одружився з ОСОБА_10 , мамою ОСОБА_7 та у 2023 році у них народилася спільна дитина. Живуть вони як одна родина, він не розділяє дітей, до ОСОБА_7 ставиться як до рідної і вона сприймає його як батька, приходить до нього за порадами, разом відпочивають. Він знає друзів ОСОБА_7 , її вподобання. Розмов про усиновлення в родині не було. Він з дружиною чекав доки ОСОБА_7 сама підросте та виявить таке бажання, що і сталося. Про батька ОСОБА_7 нічого не відомо. Заробітна плата у нього 25 000 - 30 000 грн на місяць, наразі винаймають квартиру, орендна плата за яку становить 12 000 грн. У нього є також мама, яка сприймає ОСОБА_7 як рідну та позитивно ставиться до усиновлення.

Представник заявника - ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3 заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що із заявником вони познайомилася у 2017 році, коли працювали на швидкій допомозі. Згодом вона познайомила його з донькою і вони подружилися. Коли одружилися, стали проживати однією сім`єю. Біологічний батько своєю донькою не цікавився, у нього було 3 шлюби, всі розлучення і є діти від різних шлюбів, а сам він часто зловживав спиртними напоями. Коли розглядалася справа про позбавлення його батьківських прав щодо ОСОБА_7 , то служба у справах дітей за місцем його проживання подала всі довідки, що він не допомагає у вихованні дитини, а оскільки місто де вони проживали маленьке, то всі все про всіх знали. ОСОБА_7 гарно відноситься до її чоловіка, він для неї як захисник, звертається до нього як до батька, за порадами. Чоловік відвідує школу де навчається ОСОБА_7 , коли треба і батьківські збори, знає її друзів та вподобання. В їх родині все робиться спільно. Коли ОСОБА_7 виповнилося 13 років вона виявила бажання мати з ними однакове прізвище і ім`я по батькові як у молодшої сестрички. Тоді вони їй пояснила як відбувається усиновлення та ОСОБА_7 з нетерпінням цього чекає.

У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 , вислуховування думку якої проведено за участі представника Дніпровської районного в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, ОСОБА_11 , повідомила, що вона дуже рада, що має такого тата як ОСОБА_12 , він її підтримує в усіх її починаннях. У 9 класі їй було важко, і в першу чергу вона йшла за порадами до нього, і вони могли разом годинами розмовляти. Зазначила також, що вони часто провадять час разом, як одна родина і їй це дуже подобається. Відзначила також, що він любить машини, ремонти, рибалку, вони їздили разом на пікнік. 9 клас закінчила з відзнакою. З біологічним батьком раніше хотіла спілкуватися, намагалася йому дзвонити, але все мано, а з початком війни він взагалі зник. Також вказала, що бажає змінити своє прізвище та по батькові.

Вислухавши пояснення учасників справи, думку неповнолітньої дитини, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить наступного.

Неповнолітня ОСОБА_4 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у Красний Лиман, Донецької області, батьками якої записані ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, 13.04.2010.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20.12.2024 ОСОБА_13 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту вказаного рішення також убачається, що шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розірваний рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 06.08.2015.

04.06.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_14 зареєстровали шлюб, про що Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), складено актовий запис №41.

У шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася спільну дитина - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_3 надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіком ОСОБА_1 .

Неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала згоду на її усиновлення чоловіком її матері ОСОБА_1 .

Згідно висновку про стан здоров`я заявника № 64/25 від 12.02.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - здоровий та може бути усиновлювачем.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України станом на 19.02.2025 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває.

Заявник ОСОБА_16 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , його дружина ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 - квартирі АДРЕСА_2 , однак родина фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де згідно із Актом обстеження умов проживання від 24.02.2025, складеного заступником начальника відділу сімейних форм виховання Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_11 , умови проживання: хороші, відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в квартирі чисто та охайно, наявна вся необхідна техніка та меблі для комфортного проживання. Стосунки в сім`ї доброзичливі.

Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність усиновлення неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином ОСОБА_1 та відповідність його інтересам дитини, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає усиновлення неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином ОСОБА_1 доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

За змістом ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно із ст. 310 ЦПК України заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

За вимог ч.ч. 1, 2, 6 ст. 311 ЦПК України заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом.

Заява про усиновлення повнолітньої особи повинна містити відомості, зазначені у частині першій цієї статті, а також дані про відсутність матері, батька або позбавлення піклування. До заяви мають бути додані документи, зазначені у пункті 1 частини другої цієї статті, а також згода особи на усиновлення.

Згідно ст.ст. 313 ЦПК України, суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати.

Суд розглядає справу про усиновлення повнолітньої особи з обов`язковою участю заявника (заявників), усиновлюваної особи, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати.

Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні.

Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи.

Відповідно до ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення.

У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками).

За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників).

Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи.

У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду.

Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади.

За змістом ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

За вимог ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

За змістом ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується.

Відповідно до ст. 212 СК України н е можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) мають психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин, наявність яких встановлено на підставах, передбачених Законом України «Про психіатричну допомогу» та іншими законами України, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) мають захворювання, розлади або стани, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, які встановлені за результатами медичного огляду, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також за злочини, передбачені статтями 164, 166, 167, 169, 181, 187 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем; 14) вчинили домашнє насильство, насильство за ознакою статі та до них було застосовано адміністративне стягнення за його вчинення; 15) є громадянами держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції; 16) перебувають у шлюбі з громадянином держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Відповідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Згідно із ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється.

Згідно ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст. 225 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 228 СК України особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу.

За вимог ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Згідно із ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, скасовується.

Відповідно до ст. 235 СК України орган опіки та піклування здійснює нагляд за дотриманням прав дітей, які усиновлені і проживають в Україні. Нагляд за дотриманням прав дитини, яка усиновлена, здійснюється до досягнення нею повноліття.

В рішенні ЄСПЛ від 22.06.2004 у справі «Піні та інші проти Румунії», заяви № 78028/01, № 78030/01 суд зазначив, що хоча право на усиновлення як таке й не передбачено у статті 8 Конвенції, відносини, котрі виникають між усновителями і усиновленими, є за своєю суттю такими ж, як і відносини, що складаються у межах сім`ї. А останні, як відомо, перебувають під охороною цієї статті. Суд відзначив, що інтереси дитини мають бути першочерговим фактором, який слід брати до уваги під час вирішення питання про те, чи національні органи вчинили все необхідне для возз`єднання батьків з дітьми. Суд також наголосив на тому, що у справах про усиновлення, власне, ще більш важливо віддавати перевагу інтересам дитини перед інтересами усиновителів, оскільки усиновлення означає «надання сім`ї дитині, а не дитини для сім`ї». Суд вказав, що увага до інтересів дитини означає, зокрема, те, що компетентний орган, який вирішує питання про усиновлення, повинен обов`язково з`ясувати думку дитини і зважати на неї, якщо дитина досягла віку, починаючи з якого її думка набуває юридичного значення. …Така вимога справедливо ґрунтується на високій імовірності того, що свідоме заперечення дитини проти свого усиновлення унеможливить гармонічне входження цієї дитини у нову сім`ю. Суд висловив жаль з приводу того, як відбувався процес усиновлення, вказавши, зокрема, на відсутність реальних ефективних контактів між дорослими та дітьми до часу ухвалення рішення про усиновлення.

Аналізуючи наявні у справі докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви щодо усиновлення неповнолітньої дитини, оскільки в матеріалах справи наявні всі передбачені чинним законодавством України документи, що дозволяють заявнику усиновити неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Красний Лиман, Донецької області. Під час судового розгляду судом встановлено, що заявник бажає усиновити неповнолітню ОСОБА_7 , за своїм станом здоров`я та рівнем матеріального забезпечення може та бажає виховувати дитину, піклуватися про неї, здатен забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дитини. Неповнолітня ОСОБА_7 бажає бути усиновленою ОСОБА_1 , сприймає його як батька, а заінтересована особа, ОСОБА_3 повністю підтримує вимоги щодо усиновлення.

У судовому засіданні не встановлено будь-яких підстав, передбачених чинним законодавством України, відповідно до яких усиновлення не може бути проведене.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що усиновлення здійснюється виключно в інтересах неповнолітньої дитини та заявника, відтак вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки усиновлення, що проводиться в інтересах дитини, спрямоване на забезпечення стабільних і гармонійних умов життя усиновлюваної дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 293, 294, 310, 311, 313, 314, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 6, 171, 207, 208, 210, 211, 214, 215, 218, 219, 222, 223, 224, 225, 234, 283, 287 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, Європейською конвенцією про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання як ВПО: АДРЕСА_3 ), заінтересовані особи: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання як ВПО: АДРЕСА_3 ), Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (, вул. Харківське шосе, 4-А, м. Київ), Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (бул. Верховної Ради, 8/20,м. Київ) про усиновлення дитини- задовольнити.

Усиновити громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем с. Колодязі, Краснолиманського району, Донецької області, малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженку м. Красний Лиман, Донецької області.

Внести зміни в актовий запис № 100 складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області від 13 квітня 2010 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 :

-у графі «прізвище» ОСОБА_17 змінити на ОСОБА_6 ;

-у графі «по батькові» ОСОБА_18 змінити на ОСОБА_8 ;

-у графі «відомості про батька» записати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Колодязі, Краснолиманського району, Донецької області, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

В іншій частині відомості в актовому записі про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 18.07.2025

Суддя:

Присяжні: 1.

2.