Справа №635/1341/25 Провадження № 2/613/444/25
УХВАЛА
08 серпня 2025 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Сеник О.С., за участі секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Богодухові питання про прийняття відзиву на позовну заяву, а також доказів у цивільній справі № 635/1341/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває зазначена цивільна справа.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 15.04.2025 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня отримання копії даної ухвали.
03.06.2025 від представника відповідача - адвоката Пономаренка П.О. до суду надійшов відзив на позов, у якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Разом з відзивом подані письмові докази.
Клопотання про продовження або поновлення процесуального строу на подачу відзиву предстанвиком відповідача не подано.
06.08.2025 від представника відповідача надійшли письмові докази протокол допиту адвокатом особи за її згодою, копія паспорту ОСОБА_5 , відповідь на адвокатський запит ТСЦ МВС 6343, копія договору купівлі-продажу транспортного засобу.
Представник відповідача у підготовчому засіданні просив приєднати до матеріалів справи вказаний відзив, документи, які подані разом із ним, а також письмові докази, подані 06.08.2025.
Пояснив, що не міг подати вказані письмові докази раніше, ніж 06.08.2025. Перешкоди у їх поданні були пов`язані з необхідністю отримання відповіді на адвокатський запит від Територіального сервісного центру МВС 6343, який нещодавно змінив своє територіальне місцезнаходження і не мав змоги надати необхідні документи на адвокатський запит раніше, та у зв`язку з необхідністю отримання інших, пов`язаних із відповіддю на запит, документів.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти прийняття судом відзиву та письмових доказів, посилаючись на те, що сторона відповідача мала достаньо часу для подачі вказаних відзиву та письмових доказів, однак, подала їх невчасно, клопотання про поновлення або продовження строку подачі відзиву та письмових доказів не заявляла, поважних причин неможливості їх вчасного подання не навела.
Суд, заслухавши думку представників сторін, розглянувши питання про прийняття відзиву та письмових доказів, зазначає наступне.
За приписами ч.ч. 1-3 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.ч.1, 7, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.ч. 3, 4, 5, 8, 10 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
Відповідно до ч. 1- 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
При цьому, поважними можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Як зазначалось вище, провадження у даній справі було відкрите 15.04.2025, отже, строк на подання відзиву сплив 30.04.2025.
Представник відповідача адвокат Пономаренко П.О. набув повноважень представника у цій справі 30.04.2025, ознайомився з матеріалами справи 08.05.2025.
Разом з тим, відзив подано лише 03.06.2025, при цьому, ані клопотання про продовження строку на подання відзиву, ані клопотання про поновлення цього строку представником відповідача подано не було.
З огляду на викладене, у суду були відсутні процесуальні підстави для поновлення чи продовження цього строку.
У підготовому засіданні 03.06.2025 судом було надано представнику відповідача час для підготовки та подачі вмотивованого клопотання про поновлення строку для подачі відзиву, однак, такого клопотання подано так і не було.
У наступному підготовчому засіданні 08.08.2025 представник відповідача не зміг обгрунтувати поважність причин пропуску строку для подачі відзиву.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
За приписами ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Вирішуючи питання про можливість прийняття відзиву, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Згідно зі ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, оскільки процесуальним законом передбачено можливість подання заяви по суті справи (у т.ч. відзиву) в межах строку, встановленого судом, а в разі пропуску цього строку - виключно разом із заявою про поновлення пропущеного строку, беручи до уваги, що заяви про поновлення пропуску строку на подачу відзиву не було подано представником відповідача навіть після того, як судом було наголошено на цьому та надано представнику відповідача відповідний строк, при цьому, представником відповідача не було наведено, а судом не встановлено об`єктивних непереборних перешкод для подачі відзиву та доданих до нього документів (а відтак, і підстав для продовження судом строку для подачі відзиву з власної ініціативи), у відповідності до ст.126 ЦПК України, відзив підлягає залишенню судом без розгляду.
Разом з тим, суд зауважує, що за змістом ст.83 ЦПК України письмові докази можуть бути прийняті судом, якщо особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі "Жоффре де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.
Оскільки представником відповідача було обгрунтовано у підготовчому судовому засіданні поважність причин неможливості вчасного подання письмових доказів, поданих 06.08.2025 (у строк для подання відзиву), беручи до уваги, що відповідь ТСЦ МВС 6343 на адвокатський запит представника відповідача, з якою надано копію договору купівлі-продажу транспортного засобу, датована лише 24.07.2025, враховуючи, що вказані письмові докази були подані в межах підготовчого провадження, що відповідає приписам ст.ст.189, 197 ЦПК України, суд, з огляду на положення ст.83 ЦПК України, вважає за можливе прийняти подані докази.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 83, 126, 127, 178, 191, 197, ч.2 ст.258, ст.ст. 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-
Відзив представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Пономаренка П.О. на позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, - залишити без розгляду.
Поновити представнику відповідача строк для подання доказів у зазначеній цивільній справі та прийняти надані докази.
Ухвала в частині залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.08.2025.

Суддя О.С. Сеник