Справа № 585/1898/25
Провадження № 2/581/305/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2025 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Сутність заявлених до суду вимог

У травні 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося через систему «Електронний суд» до суду з вказаним позовом, уточнивши який мотивувало тим, що 08 квітня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено електронний договір кредитної лінії №00-9711771, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та відповідно до умов договору відповідачка отримала у ТОВ «МАКС КРЕДИТ» кредит у розмірі 7800 грн 00 коп зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 780 грн 00 коп та відсотків, дата остаточного повернення кредиту 03 квітня 2025 року. У наступному, 21 жовтня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21 жовтня 2024 року від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29048 грн 76 коп. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором №00-9711771 від 08 квітня 2024 року у розмірі 29048 грн 76 коп, яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 8580 грн 00 коп, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 16568 грн 76 коп, штрафних санкцій згідно умов договору у розмірі 3900 грн 00 коп. Зазначив, що позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить у розмірі 25148 грн 76 коп, яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 8580 грн 00 коп, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 16568 грн 76 коп. Крім того, 29 липня 2025 року позивач звернулося через систему «Електронний суд» до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог та прохав суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №00-9711771 від 08 квітня 2024 року у розмірі 8580 грн 00 коп, яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 8580 грн 00 коп, судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп та витрати на професійну допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп.

Позиція позивача, відповідача по даній справі

Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи у за відсутності представника товариства та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідачка, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання повторно не з`явилася, 14 липня 2025 року подала до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнала частково, лише в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 7000 грн 00 коп. Прохала суд судовий збір стягнути пропорційно до позовних вимог, у пункті про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити та надати розстрочку виконання рішення, щоб уникнути одноразового надмірного фінансового навантаження (а.с.75).

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 20 червня 2025 року даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 30 липня 2025 року о 13 год 10 хв. 30 липня 2025 року розгляд справи відкладено до 12 серпня 2025 року у зв`язку з першою неявкою у судове засідання відповідача. 12 серпня 2025 року судом ухвалено рішення по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

08 квітня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9711771, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надано відповідачу грошові кошти у розмірі 7800 грн 00 коп зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, зниженої процентної ставки у розмірі 1,48% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, із нарахуванням комісії за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, яка складає 780 грн 00 коп, дата остаточного повернення кредиту 03 квітня 2025 року. Крім того, 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 ознайомилася із актуальними умовами кредитування зазначені у паспорті споживчого кредиту, який містить інформацію про умови кредитування, у цій письмовій інформації визначений тип кредиту кредитна лінія, строк кредитування 360 календарних днів, процентна ставка 876,80% річних, знижена процентна ставка у розмірі 1,48% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, стандартна процентна ставка у розмірі 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, із нарахуванням комісії за надання кредиту у розмірі 780 грн 00 коп, який діє у період часу з 08 квітня 2024 року до 11 квітня 2024 року (а.с.8,45-49,50-54,55-56).

08 квітня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» здійснено перерахунок ОСОБА_1 через платіжний сервіс «Platon» на маску картки клієнта № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 7800 грн 00 коп на виконання договору №00-9711771 від 08 квітня 2024 року (а.с.9,10,11-12).

21 жовтня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС відповідно до умов якого ТОВ ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21 жовтня 2025 року від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25148 грн 76 коп. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21 жовтня 2025 року та платіжними інструкціями №15 від 31 жовтня 2024 року, №16 від 31 жовтня 2024 року, №14 від 30 жовтня 2024 року, №13 від 25 жовтня 2024 року, виконано фактором своїх обов`язків за вищевказаним договором факторингу (а.с.18-20,21,22,23,24,25,26,27-28)

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №00-9711771 від 08 квітня 2024 року, за ОСОБА_1 непогашений залишок заборгованості складає 25148 грн 76 коп (борг виник з 08 квітня 2024 року і по 21 жовтня 2024 року (а.с.17).

Згідно з наданою позивачем випискою з особового рахунку за кредитним договором №00-9711771 від 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 непогашений залишок заборгованості перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» станом на 08 квітня 2024 року складає 29048 грн 76 коп (а.с.16).

Відповідно до довідки наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10 липня 2025 року, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (ІВАN НОМЕР_3 ), на яку здійснено переказ коштів 08 квітня 2024 року у розмірі 7800 грн 00 коп, номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 08 квітня 2024 року по 13 квітня 2024 року НОМЕР_4 , який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (а.с.80).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки суду по суті заявлених вимог

За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст.509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та законодавством про електронну комерцію, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилися, та сплати процентів, належні йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 була ініціатором укладання кредитного договору, звернулася до ТОВ «МАКС КРЕДИТ», зазначила бажаний розмір споживчого кредиту, надала необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані та номер мобільного телефону (а.с.45-49).

Договір кредитної лінії та паспорт споживчого кретиту підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, уклавши його відповідно до вимог закону.

Із наданих позивачем суду розрахунку вбачається повне неповернення відповідачкою отриманих кредитних коштів у строки визначені електронним кредитним договором, тому суд уважає, що підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом на користь позивача (нового кредитора за договором відступлення права вимоги). Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні.

Крім того, ураховуючи той факт, що ТОВ «МАКС КРЕДИТ» на підставі договору факторингу від 21 жовтня 2024 року №21102024-МК/ЕЙС відступлено право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та ст. 513 ЦК України, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Із урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що право позивача на вільне володіння та користування належними йому грошовими коштами є порушеним і воно підлягає судовому захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути фактично отриману суму кредитних коштів та борг по комісії.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи повне задоволення заявленого позову уважає, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача 2422 грн 40 коп повернення сплаченого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судового збору при її зверненні до суду з даним позовом.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року, додаткову угоду №12 до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Тараненком А.І. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І. від 24 квітня 2012 року, акт прийому-передачі наданих послуг адвокатським бюро «Тараненко та партненри» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» із детальним описом робіт (наданих послуг) на суму 7000 грн 00 коп, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року, довіреність видана ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» адвокату Тараненку А.І. від 04 грудня 2024 року (а.с.14 зворотна сторона,15,29-30,31-32,33,34,35).

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує те, що дана справа не є складною за предметом та підставою позову, у ній представник позивача підготував і подав позов до суду, не приймаючи участі у судових засіданнях, надав юридичну консультацію позивачу, отримавши від неї відповідні документи, у даній категорії спорів сформована усталена судова практика, обсяг наданих правових послуг як за своїм змістом та тривалістю не є значним, певне значення даної справи для позивача, яке пов`язується із стягненням із відповідача належних позивачу грошових коштів.

Разом із цим, суд, практично застосовує норму ч.3 ст.141 ЦПК України, якою визначені критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У даній справі суд, ураховуючи сутність правничої допомоги, яка повинна надаватися у даній справі із урахуванням сутності існуючого спору, не вбачає правових умов для віднесення до окремого виду правової допомоги таких видів послуги як підготовка адвокатського запиту для отримання інформації та підготовка й подача клопотання про витребування інформації (вони за своєю суттю є складовою послугою підготовки позовних матеріалів), а також із урахуванням ціни позову та задоволених судом позовних вимог заявлені витрати є необгрунтовано завищеними та не відповідають критеріям реальності й пропорційності таких витрат щодо предмету спору, включаючи ціну позову та складність справи. Із урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про доцільність стягнути з відповідача зменшений розмір цих витрат у сумі 3000 грн 00 коп. Дані висновки суду узгоджуюються із наближеними правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, у п.148,149 постанови від від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, та із правовими висновками, сформульованими у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20), у п.141-144 постанови цього суду від 29 січня 2025 року у справі № 756/1428/22.

Щодо клопотання відповідачки про надання розстрочки виконання рішення, щоб уникнути одноразового надмірного фінансового навантаження, суд уважає за необхідне відмовити у розстроченні виконання даного рішення суду у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи документальних підтверджень дійсного майнового стану відповідачки, наявності у неї певного рівня постійних чи періодичних доходів, а також наявності чи відсутності у неї цінного майна, яке може приносити постійні чи періодичні доходи. Окремо слід роз`яснити відповідачці про можливість вирішення питання розстрочки виконання даного рішення суду за її заявою після набрання даним рішенням законної сили з підтвердженням доказами дійсного майнового стану ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №00-9711771 від 08 квітня 2024 року в розмірі 8580 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок, із них: сума заборгованості по кредиту 8580 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 2422 грн 40 коп повернення судового збору та 3000 грн 00 коп понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовити ОСОБА_1 у розстроченні виконання рішення суду у даній справі.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (місцезнаходження юридичної особи: м.Київ, Харківське шосе, будинок №19, офіс №2005, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повний текст рішення суду виготовлено 12 серпня 2025 року.

Суддя Д. В. Бутенко