Справа № 676/560/25
Номер провадження 2-с/676/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Пилипенко І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області №676/560/25 від 27.01.2025 року

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2025 року представник боржника ОСОБА_1 адвокат Підлісний О.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу від 27.01.2015 року №676/560/25, скасувати судовий наказ виданий 27 січня 2025 року у справі №676/560/25 та здійснити поворот виконання судового рішення, повернувши йому кошти, стягнуті на виконання вказаного судового наказу.

В обґрунтування вимог зазначає, що стягувач Комунальне підприємство «Міськтепловоденергія» здійснило нарахування заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 беручи за основу норми споживання води згідно затвердженого тарифу споживання води на одну людину. Разом з тим відкриття вказаного рахунку супроводжується попередньо встановленим лічильником для вимірювання спожитого об`єму води, 25.04.2024 року вказаний лічильник заявник змінив на новий. Таким чином, з моменту введення будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію, квартира боржника за АДРЕСА_2 була обладнана лічильником для вимірювання спожитої води, відповідно до якого має відбуватись нарахування та сплата, а не згідно норми споживання води на одну людину. Окрім того у вказаній квартирі ніхто не проживає більше 10 років, оскільки там не проведений ремонт та відсутні умови для проживання, а тому боржник не використовував воду для споживання. Окрім того, вимога про оплату заборгованості за послуги нарахована за період з 01.04.2020 року 31.12.2024 року, без урахування строків позовної давності.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, матеріали додані до неї, приходжу до висновку про часткове задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК Україниу разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що 27 січня 2025 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької у цивільній справі №676/560/25 видано судовий наказ про стягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» ( р/р НОМЕР_3 в ПАТ АБ «Укргазбанк», ) заборгованість у сумі 12 133,08 грн. з яких: за послугу з централізованого водопостачання 6 059,09 грн., за послугу з централізованого водовідведення 5 062,82 грн., за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водопостачання - 245,14 грн., за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водовідведення - 421,60 грн., інфляційні втрати - 308,88 грн., 3% річних - 35,55 грн. та стягнуто судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що копію судового наказу ОСОБА_1 отримав 28.07.2025 року, а тому причини пропуску строку є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Подана заявником заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Зі змісту заяви про скасування судового наказу вбачається, що боржник не погоджується з сумою заборгованості.

У зв`язку з тим, що зазначені підстави потребують перевірки, суддя приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржником можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Відповідно доч.2ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ по справі № 676/560/25 від 27.01.2025 р.

Щодо вимоги про поворот виконання судового наказу, то суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим в подальшому судом, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

В силу положень частини 3 статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

При цьому Законом не визначені підстави, умови та порядок повернення основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

За своїм змістом винагорода приватного виконавця є платою за вчинення заходів примусового виконання рішення, які призвели до повного виконання судових рішень.

Поворот виконання рішення, як гарантія захисту майнових прав особи, полягає у поверненні стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Із заяви про скасування судового наказу слідує, ОСОБА_3 просить вирішити питання про поворот виконання судового наказу по справі №676/560/25 від 27.01.2025 року виданий Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області, шляхом стягнення з Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» коштів в розмірі 14008,40 грн.

Відповідно до постанови приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Говірко Г.Й. 05.05.2025 року відкрито виконавче провадження №77986403 про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованість у сумі 12 133,08 грн. та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Разом з цим, з листа приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Говірко Г.Й. від 06.08.2025 року, яке адресоване боржнику ОСОБА_1 вбачається, що по виконавчому провадженню №77986403 стягнуто 15 008,40 грн., з яких 12400,36 грн. перераховано на користь «Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» в рамках виконання судового наказу від 27.01.2015 року.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, оскільки, поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника, передбачає повернення йому стягувачем лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому судовим наказом.

Враховуючи, що скасованим судовим наказом витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця до стягнення не присуджувались, відсутні правові підстави для стягнення цих коштів з Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» на користь ОСОБА_4 .

Інших підстав повернення боржнику витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця, після закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом, чинне законодавство не передбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-171, 258-261, 444 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу по цивільній справі №6767/560/25 віл 27 січня 2025 року.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області №676/560/25 від 27.01.2025 року - задовольнити частково.

Судовий наказ №676/560/25 Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 12133,08 грн. та 302,80 грн. судового збору на користь Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» скасувати.

Допустити поворот виконання судового наказу№676/560/25 Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року.

В порядку повороту виконання судового наказу№676/560/25 Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року стягнути з Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» на ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 кошти у розмірі 12400,36 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити стягувачу та боржникам для відома.

Суддя І.О. Пилипенко