Справа № 191/4005/25
Провадження № 2-з/191/29/25
У Х В А Л А

іменем України

08 серпня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Форощук С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лупан Оксана Євгенівна про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лупан Оксана Євгенівна, до ОСОБА_2 ; третя особа: Служба у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

06.08.2025 року до Синельниківського міськрайонного суду, через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , , в інтересах якого діє представник - адвокат Лупан Оксана Євгенівна, до ОСОБА_2 ; третя особа: Служба у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною.

Разом з позовом заявою подана заява про забезпечення позову, в якій представник позивачки просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечити явку малолітньої дитини - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 до кабінету практикуючого психолога Синельниківського міського центру соціальних служб, кожної середи та п`ятницю у вільний від навчання час з 15:00 до 16:00 год. для проведення спільних зустрічей (побачень) протягом однієї години з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за участі спеціаліста-психолога вказаного закладу без присутності будь-яких інших осіб, починаючи з дати постановлення ухвали і до набрання законної сили рішенням суду у справі №191/4005/25.

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Від спільного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . З травня 2024 року, середня дитина ОСОБА_3 попросився до батька побути з ним після звільнення його з ЗСУ, і після чого перестав виходити на контакт з матір`ю, розмовляє з неповагою до неї, не завжди відповідає на телефонні дзвінки та в розмові відмовляється повідомляти що з ним відбувається. Дитина почала боятися ОСОБА_1 , вона турбується за психологічний стан середньої дитини і про те що дитина фактично не спілкується зі своїм старшим братом та молодшою сестрою, ОСОБА_1 фактично не бачила дитину 6 місяці так як їй ОСОБА_2 забороняє заходити на подвір`я будинку. В вересні місяці ОСОБА_2 влаштував до Синельниківського ліцею №7 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з того часу дитина перестала виходити на зв`язок із матір`ю. Неодноразово нею робилися спроби відвідати дитину в Синельниківському ліцею №7. За весь час його відвідувань Синельниківського ліцею №7, їй дозволили пройти до дитини та побачити ОСОБА_6 , але інші рази їй не дозволяло керівництво ліцею посилаючись на те, що батько не надав дозволу на її зустрічі із ОСОБА_6 про що нею було заявлено до поліції. Через деякий час вона дізналася, що під час її відвідування Синельниківського ліцею №7, ОСОБА_2 замовив довідку в дирекції ліцею, яку в подальшому долучив до матеріалів судової справи №191/3558/22 (стягнення аліментів на 3 малолітніх дітей) ОСОБА_2 надав інформаційну довідку від 21.10.2024 року вих. №97, в якій директор Галина СІРОУХ інформує його про практичні заняття психолога ОСОБА_7 малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Її намагання контактувати з дитиною витрачені марно, у зв`язку з чим потребується допомога для здійснення відновлення відносин та емоційного контакту дитини із матір`ю, наші стосунки з дитиною повинні переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю. Якщо судом не буде вжито заходу щодо визначення зустрічей матері з дитиною за участі спеціаліста-психолога без присутності будь-яких інших осіб, стосунки з дитиною будуть погіршуватися, що призведе до відторгнення дитини одного із батьків та брата із сестрою, в подальшому діти будуть виховуватися окремо, брати та сестри не повинні бути роз`єднані. У разі невжиття даного заходу в позовному провадженні за визначенням місця проживання дітей суд не матиме змогу оцінити повноцінно ситуацію.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову з наведених у ній підстав, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Про необхідність досягнення справедливого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

За змістом позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є усунення перешкод у спілкуванні позивачки з її неповнолітнім сином та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Між тим, за змістом заяви про забезпечення позову вбачається про необхідність забезпечення позову шляхом визначення місця та часу спілкування дитини з позивачкою та зобов`язання відповідача ОСОБА_2 забезпечити явку малолітньої дитини до кабінету практикуючого психолога Синельниківського міського центру соціальних служб кожної середи та п`ятницю у вільний від навчання час з 15:00 до 16:00 год. для проведення спільних зустрічей (побачень) протягом однієї години з матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

При цьому, визначення способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , та зобов`язання відповідача забезпечувати явку малолітньої дитини для зустрічей з матір`ю є предметом судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відтак, зобов`язання відповідача забезпечити явку малолітньої дитини - ОСОБА_3 , до кабінету практикуючого психолога Синельниківського міського центру соціальних служб кожної середи та п`ятницю у вільний від навчання час з 15:00 до 16:00 год. для проведення спільних зустрічей (побачень) протягом однієї години з матір`ю - ОСОБА_1 , фактично є вирішення спору про суті, що є недопустимим.

Також, позивачкою по цій справі не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову за запропонованим позивачкою способом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду саме у вказаній позовній заяві про усунення перешкод у спілкування з дитиною та участі у її вихованні.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України та позиції Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який представник позивачів просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заході, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лупан Оксана Євгенівна про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лупан Оксана Євгенівна, до ОСОБА_2 ; третя особа: Служба у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. А. Форощук