Справа № 613/133/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 серпня 2025 року с-ще Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Каліберди В.А.,
за участю секретаря судового засідання Коломієць Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -
До Краснокутського районного суду Харківської області 25 лютого 2025 року згідно ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 21 січня 2025 року за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , в якій представник позивача Романенко М.Е. просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №3243418 від 15.08.2021 у розмірі 6104,00 грн.; стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
В обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що 15.08.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», ОСОБА_1 подано заявку на отримання кредиту № 3243418. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору № 3243418 від 15.08.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті товариства.
Таким чином, відповідач уклала договір про споживчий кредит № 3243418 від 15.08.2021 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 1400 грн.
У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №3243418 від 15.08.2021. Проте, заборгованість погашена не була, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 26 лютого 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, через систему «Електронний суд» надав заяву, в якій просить судові засідання проводити за відсутності представника ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та в установлений законом строк шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які відповідач отримала особисто 28.03.2025, 25.04.2025, 27.06.2025 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Дані докази свідчать про належне повідомлення. Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні. 24.03.2025 ОСОБА_1 було подано заяву про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами цивільної справи, після чого відповідач жодного разу в судові засідання не з`являлася, заяв про відкладення чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подала.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також беручи до уваги те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне проводити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що у матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що згідно з договором про споживчий кредит № 3243418 від 15.08.2021 з додатками, укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, ТОВ «Мілоан» зобов`язалось надати відповідачу кредит у розмірі 1400,00 грн. строком на 20 днів, до 04.09.2021. Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти і інші платежі за користування кредитними коштами.
Умовами договору про споживчий кредит № 3243418 від 15.08.2021 передбачено, що він укладений в електронній формі та підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 уклала договір про споживчий кредит № 3243418 від 15.08.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення 53845397 від 15.08.2021 відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 1400 грн. строком на 20 днів з 15.08.2021 (строк кредитування).
Відповідно до п. 1.4. Договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 04.09.2021.
Згідно п. 1.5.1, 1.5.2. Договору, комісія за надання кредиту: 154 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 350 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Пунктом 1.6. Договору передбачена стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом, яка становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно п. 1.7 Договору, тип процентної ставки: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 Договору.
Анкета-заява на кредит №3243418, паспорт споживчого кредиту №3243418, додаток №1 до договору про споживчий кредит №3243418 від 15.08.2021 графік платежів підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, містять відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан».
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Згідно зі ст. 3, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 статті 530 ЦК України передбачає, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 361/2105/16-ц).
Судом встановлено, що відповідно до Договору № 3243418 від 15.08.2021 ТОВ «Мілоан» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі та на умовах, визначених договором.
Згідно з договором №3243418, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.
Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 11.11.2021 - дату відступлення права вимоги за договором №3243418 у розмірі 6104 грн., що складається: 1400 грн сума заборгованості за тілом, 4550 грн сума заборгованості за відсотками, 154 грн сума заборгованості за комісією, що підтверджено наданим суду розрахунком заборгованості.
11.11.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №12Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 3243418 від 15.08.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Згідно Витягу з Додатку до Договору відступлення права вимоги №12Т від 11.11.2021 сума боргу ОСОБА_1 перед ТОВ «Діджи Фінанс» становить 6104,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 1400 грн.; заборгованість за відсотками становить 4550 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 154 грн.
Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не скористалася своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України, та не надала до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надавала своєчасно ТОВ "Діджи Фінанс" грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 6104 грн.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3243418 від 10.01.2025.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.
Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.1 - ч.3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що надання юридичної допомоги позивачу «Діджи Фінанс» здійснювала адвокат Стародуб І.В. на підставі договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024, додаткової угоди №3243418 від 30.12.2024 року до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 11 листопада 2024 року, акту №3243418 від 30.12.2024 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом на суму 6000,00 грн.
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Стародуб І.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості вбачається, що загальна вартість робіт наданих послуг і виконавчих робіт на підготовку позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості з додатками становить 6000 грн.
Оскільки представником позивача ТОВ «Діджи Фінанс» надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Каліберда В. А.