Провадження №: 2/755/9013/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Силкової Л.Є.

з участю сторін:

представника позивача ОСОБА_4.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувсяь до суду із позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про звільнення майна з-під арешту посилаючись на те, що 02.09.2019 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, а саме транспортного засобу CHEVROLET AVEO, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , № шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 . Так, результат проведення Електронних торгів відображено в протоколі проведення електронних торгів № 429275 від 02.09.2019 року. 19.09.2019 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було видано акт №55820840/8 про проведені електронні торги з реалізації арештованого майна. 08.10.2019 Позивачу направлено листа №Ч-17566/20.1/8 від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із зазначенням, що державним виконавцем 19.09.2019 року прийнято постанову про зняття арешту з автомобіля. Проте, 17.08.2023 року, позивач звернувся до Територіального сервісного центру МВС та отримав відповідь № 31/26-537аз від 22.08.2023 року, що автомобіль перебуває під наступним обтяженням: «Арешт та/або заборона на відчуження», постановив ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві, вих. бн від 12.08.2013 року. 26.10.2024 року позивачем направлено до Відповідача заяву про зняття арешту. 31.10.2024 року на заяву позивача про зняття арешту відповідачем надано лист-відповідь №129337. Із відповіді вбачається, що виконавчі провадження знищено за закінченням строків зберігання, тому припинити обтяження автомобіля не виявляється можливим. Таким чином, через накладений арешт у закритому виконавчому провадженні, позивач позбавлений реальної можливості повною мірою користуватися власним майном. Відповідно, накладений постановою ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві, вих. бн від 12.08.2013року арешт є безпідставним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено,

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що на виконання у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮУ (м.Київ) перебували виконавчі провадження № НОМЕР_4, НОМЕР_5, № НОМЕР_6 та НОМЕР_7 щодо стягнення боргу з ТОВ «Лотуре-Зернопром» на користь ТОВ «Ремикс».

Відповідно до протоколу електронних торгів №429275 ОСОБА_1 став переможцем Електронних торгів з реалізації транспортного засобу - легковий автомобіль CHEVROLET AVEO, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , № шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Згідно інформації Головного сервісного центру МВС від 22.08.2023 року згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів на транспортному засобі CHEVROLET AVEO, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , № шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 значаться обмеження: арешт та/або заборона на відчуження, постанова ВДВС Дніпровського РУЮ в м.Києві вих.. №48131 від 18.08.2017 року, примітка: ВПНОМЕР_8, вимога Ю-592-17 від 13.04.2017 року, ГУДФС Київ, сума 1839,65 грн.; арешт та/або заборона на відчуження, постанова ВДВС Дніпровського РУЮ в м.Києві, вих.. бн від 12.03.2013 року.

Позивач, звертаючись до суду, вказує на порушення його прав як власника.

Зважаючи на порушення своїх прав, позивач з цим позовом звернулась з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі №554/8004/16 (провадження 14-431цс19) зробила висновок, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) також зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві від 21.04.2013 року з метою забезпечення реального виконання рішення суду накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 .

Отже особою в інтересах якої накладено арешт на спірне майно є ОСОБА_3 , а не державна виконавча служба, оскільки арешт на спірне майно накладався в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-329/1 від 16.01.2013 року з метою захисту саме її прав та інтересів та відповідно вона є належним відповідачем в даній справі.

Таким чином позов пред`явлено до неналежного відповідача. Правом заміни відповідача або залучення до участі в справі належного відповідача на відповідній стадії судового розгляду, позивач не скористався.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Зазначене є підставою для відмови в задоволенні позову до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про звільнення майна з-під арешту як до неналежного відповідача, що узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними в постанові №208/9810/21 від 29.06.2023.

Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає, у зв`язку зі зверненням до неналежного відповідача.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що вона не позбавлений права повторно звернутись до суду з даним позовом, пред`явивши його до належного відповідача.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), , адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Сверстюка, 15.

Повний текст рішення складений 13.08.2025 року.

Суддя Н.О.Яровенко