№ 207/1676/25
№ 2/207/1064/25
23 червня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.
при секретарі Морозові В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: відділ (центр) надання адміністративних послуг виконавчого комітету Межівської селищної ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Межівської селищної ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини,
В квітні 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в районний суд ОСОБА_2 , треті особи: відділ (центр) надання адміністративних послуг виконавчого комітету Межівської селищної ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Межівської селищної ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 липня 2009 року між нею і ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Синельнівського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис №08. Шлюб розірвано рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2012.
У шлюбі народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Донька має інвалідність підгрупи А, що підтверджується медичним висновком №3 від 07.06.2023 року.Після розірвання шлюбу з відповідачем не спілкується, він не підтримує зв`язок з донькою.
21 лютого 2025 року звернулася до Відділу (центру) надання адміністративних послуг виконавчого комітету Межівської селищної ради з заявою про реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем реєстрації позивача, але у реєстрації доньки було відмовлено у зв`язку з ненаданням письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері.
В наданій суду письмовій заяві позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі.
Третя особа - Відділ (центр) надання адміністративних послуг виконавчого комітету Межівської селищної ради надала письмове пояснення, в якому зазначено, що батько дитини ОСОБА_3 не надав згоду на реєстрацію її місця проживання тому у реєстрації місця проживання за заявою від 21 лютого 2025 року було відмовлено. Вважають, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Межівської селищної ради надала клопотання щодо розгляду справи без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, певний час живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.06.2010 року вбачається, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).
Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивачки ОСОБА_1 , є АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію місця проживання особи від 21.02.2025 року. (а.с.11).
Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до ч.1 ст.242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141СК України так і зі змісту Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед об`єктивним обставини життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків, і де саме може створити кращі умови для життя дитини.
Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Статею 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
За вимогами ст.6 Закону України "Про свободу пересування та відьний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Як встановлено, позивач не має можливості отримати від відповідача згоду на реєстрацію місця проживання дитини, оскільки відповідач відмовився добровільно надати згоду.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Відсутність письмової згоди одного з батьків не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою іншого з батьків.
А тому суд вважає, що із урахуванням законних інтересів дитини, необхідно надати дозвіл на реєстрацію місця проживання проживання дитини без згоди батька, оскільки це відповідатиме інтересам дитини.
Враховуючи наведене, зібрані у справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини про те, що батько дитини не надає згоди на реєстрацію місця проживання дитини в позасудовому порядку, тому у даному випадку це може бути дозволено на підставі рішення суду. Відтак, вимоги позивача щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої доньки, без згоди батька необхідно задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5,10, 13,19, 76,77,81,133, 141,263,264, 265, 280-284 ЦПК України, ст.29 ЦК України, ст. ст.6,7 Закону України "Про свободу пересування та відьний вибір місця проживання в Україні" суд, -
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: відділ (центр) надання адміністрпативних послуг виконавчого комітету Межівської селищної ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Межівської селищної ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини.
Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 .
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня підписання повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Погребняк Т.Ю.