Справа № 456/1628/25
Провадження № 2-др/456/22/25
31 липня 2025 року місто Стрий
Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Писарева О.Ю.,
при секретарі судового засідання Стасів О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Базалицького Романа Валерійовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
До заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача долучено копію договору №26/12-1 про надання професійної правничої допомоги від 26.12.2023; копію додатку №2 від 19.03.2025 до договору №26/12-1 про надання професійної правничої допомоги від 26.12.2023; копію Акту наданої правничої допомоги від 16.07.2025 до договору №26/12-1 про надання професійної правничої допомоги від 26.12.2023; копію остаточного розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи від 17.07.2025.
Станом на день розгляду заяви, 31.07.2025, від відповідача жодних процесуальних документів на адресу суду не надходило.
Суд, вивчивши заяву про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши матеріали справи, приходить до переконливого висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Ухвалено визнати виконавчий напис від 03.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №20999, яким стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» (правонаступник ТОВ «Вердикт-Капітал») заборгованість в сумі 121546 /сто двадцять одна тисяча п`ятсот сорок шість/ грн. 98 коп. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України,сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п.п. 3, 4, 5, 12 Положення про ордер на надання правничої допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1).

Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правнича допомога; посилання на договір про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо); прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої допомоги; дату видачі ордера; підпис адвоката (власноручний або електронний) який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката (власноручний або електронний) який надає правничу допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис (власноручний або електронний) керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням. Під час дії воєнного стану на території України, реквізити, передбачені цим підпунктом можуть оформлятись у відповідності до п. 10 цього Положення; двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ; реквізити 12.1, 12.5 (крім номера посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане), 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці; ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

В справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що 26 грудня 2023 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Базалицьким Романом Валерійовичем укладено договір про надання професійної правничої допомоги №26/12-1. Ордер серії АВ №1150677 від 19.03.2025 підтверджує повноваження адвоката Базалицького Р. В. на представництво інтересів ОСОБА_1 під час розгляду справи №456/1628/25.

Відповідно до п.1.1 договору, адвокат зобов`язується надати клієнту правничу (правову) допомогу в сфері представництва клієнта в місцевих загальних судах, місцевих господарських і місцевих адміністративних судах України, апеляційних судах, апеляційних господарських судах та апеляційних адміністративних судах України, Вищих спеціалізованих судах України, Верховному суді, третейському суді, в Міжнародному комерційному арбітражі при Торгово-промисловій палаті України, як представника при розгляді цивільних справ, господарських справ, в тому числі справ про банкрутство, адміністративних справ, у державній виконавчій службі, у приватного виконавця відповідно до його завдань та потреб, а клієнт зобов`язується прийняти таку правничу допомогу та оплатити її вартість.

Відповідно до п.п.4.1.2 договору, клієнт оплачує правничу допомогу у порядку та розмірах, що передбачені додатками до цього договору, та на підставі виставленого рахунка, який надається клієнту разом із Актом наданої правничої допомоги.

Відповідно до п.п.4.3 договору, оплата правничої допомоги адвокату здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний банківський рахунок адвоката у валюті України гривні, протягом 30-ти календарних днів з дати виставлення рахунка та/або Акту наданої правничої допомоги, якщо інші умови не будуть вказані в конкретному додатку до цього договору.

Відповідно до додатку №2 від 19.03.2025 до договору №26/12-1 про надання професійної правничої допомоги від 26.12.2023, сторони погодили вартість професійної правничої допомоги (розмір адвокатського гонорару):

-консультація клієнта, узгодження правової позиції, отримання та ознайомлення з документами, тощо; підготовка та подання до суду позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги на рішення, ухвалу суду, тощо; підготовка та подання до суду заяв, клопотань, відзиву, заперечень, інших процесуальних документів, тощо розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день складення Акту наданої правничої допомоги;

-участь адвоката у судовому засіданні у суді першої інстанції 2000,00 грн. судове засідання;

-участь адвоката в апеляційному розгляді справи 2200,00 грн. судове засідання;

-участь адвоката в касаційному розгляді справи 3600,00 грн. судове засідання.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що адвокатом Базалицьким Р. В. підготовлено та подано до суду позовну заяву від 21.03.2025; підготовлено та подано до суду заяву про забезпечення позову від 21.03.2025; підготовлено та подано до суду клопотання про доручення доказів від 10.04.2025; взято участь в судових засіданнях 13.05.2025 та 15.07.2025.

Згідно з актом наданої правничої допомоги від 16.07.2025 до договору №26/12-1 про надання професійної правничої допомоги від 26.12.2023, адвокат надав клієнту професійну правничу допомогу у цивільній справі №456/1628/25 до ТОВ «ДЕБТ ФОРС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а клієнт прийняв послуги професійної правничої допомоги:

-узгодження правової позиції по справі, отримання та ознайомлення з документами, підготовка, подання до Стрийського міськрайонного суду Львівської області позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню кількість годин роботи: 4 години; сума: 6056,00 грн.;

-підготовка, подання до Стрийського міськрайонного суду Львівської області заяви про забезпечення позову кількість годин роботи: 1,5 години; сума: 2271,00 грн.;

-підготовка, подання до Стрийського міськрайонного суду Львівської області клопотання про доручення доказів від 10.04.2025 р., отриманих на запит адвоката - кількість годин роботи: 1 година; сума: 1514,00 грн.;

-участь у судових засіданнях: 13.05.2025, 15.07.2025 кількість судових засідань: 2 засідання; сума: 4000,00 грн..

Загальна сума 13841,00 грн..

Згідно з остаточним розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи від 17.07.2025, загальна сума судових витрат позивача становить 14325,48 грн., яка складається із: 13841,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 484,48 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що долучені до матеріалів заяви документи підтверджують надання адвокатом Базалицьким Р. В. правової допомоги позивачу при розгляді справи № 456/1628/25.

Враховуючи фактичні обставини справи та надані докази, суд дійшов висновку, що витрати на надання правничої допомоги в розмірі 13841,00 грн. та витрати на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 484,48 грн. підлягають стягненню в повному обсязі з огляду на таке обґрунтування.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому ч. 4ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5ст. 137 ЦПК України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).

У ч. 6 ст. 137 ЦПК України вказано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Жодних клопотань щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, стороною відповідача до суду на день розгляду заяви не подано.

Відповідно до Постанови ВС від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Згідно з постановою ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 року у справі № 904/8478/16, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на викладене, суд, з урахуванням складності цієї справи та виконаних робіт (наданих послуг), дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у справі №456/1628/25 та стягнення з відповідача на користь позивача 13841,00 грн., оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд вважає, що витрати в сумі 13841,00 грн. є співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, предмет спору у даній справі не є складним, однак потребував вивчення фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів, а тому суд вважає, обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу саме в такому розмірі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки, рішенням суду від 15.07.2025, позов ОСОБА_1 задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір сплаченого судового збору за подання заяви про заяви про забезпечення позову в сумі 484,48 грн.

На підставі викладеного суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 13841,00 грн. витрат на правничу допомогу, та 484,48 грн. витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 258-265, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Базалицького Романа Валерійовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволити .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, адреса: м. Київ, Харківське шосе, буд. 201/203, літера 2А, офіс 602) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13841 /тринадцять тисяч вісімсот сорок одна/ грн. 00 коп., та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484 /чотириста вісімдесят чотири/ грн. 48 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення надіслати сторонам.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев