ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/2415/24 Номер провадження 22-ц/814/1484/25Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря: Ракович Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення

за апеляційною скаргою Зіньківської міської ради Полтавської області на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, у подальшому доповнивши свої вимоги, просилавстановити факт перебування на утриманні померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину до складу якої входить земельна ділянка площею 2,3801 га для ведення товарного сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :00:037:0022, але юридично не оформила, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заяву обгрунтовано тим, що 23 січня 1992 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким належний їй житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заповіла своїй племінниці ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була одинокою жінкою, дітей не мала, тому була в добрих родинних відносинах лише з родиною племінниці ОСОБА_3 . ОСОБА_3 будучи пенсіонером була на обліку в обласному онкологічному диспансері . Часто хворіла і потребувала постійного догляду ,пенсії на лікування та догляд не вистачало. Тому всю необхідну постійну допомогу надавала її рідна тітка ОСОБА_2 .

Чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 з діагнозом: рак підшлункової залози. ОСОБА_3 знаходилася на утриманні своєї рідної тітки ОСОБА_2 , яка її утримувала до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 вели спільне господарство, утримували будинковолодіння, яке по заповіту відписала ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 доглядала та піклувалася за станом здоров`я своєї племінниці ОСОБА_3 , купуючи необхідні ліки та продукти харчування. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 2,3801 га для ведення товарного сільськогосподарського призначення ( кадастровий номер: :00:037:0022) яку прийняла її племінниця ОСОБА_3 , яка перебувала на утриманні померлої, але юридично не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Спадкоємцем померлої ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті матері.

Державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , діяв Цивільний кодекс України (в редакції 1963 року), а згідно ст.ст.529-530 ЦКУ (в редакції 1963 року) факт перебування на утриманні ОСОБА_2 матері ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не встановлений.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2024 року заявлені вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт перебування на утриманні померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину до складу якої входить земельна ділянка площею 2,3801 га для ведення товарного сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :00:037:0022, але юридично не оформила, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду мотивовано доведеністю заявлених вимог.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила Зіньківська міська рада Полтавської області, просили скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги вказано, що заявниця не має прав спадкування за ОСОБА_2 , а також повинна була усунена від спадкування за ОСОБА_3 , оскільки вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані.

Крім того, зазначено, що заява зі збільшеними позовними вимогами не може бути розглянута у порядку окремого провадження.

Вказано, що заява набула майнового характеру, оскільки встановлюється факт спадкування за особою.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.4,5).

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 27.05.2002 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8 ( а.с.6).

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Шилівка Зіньківського району Полтавської області ( а.с.8).

ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , 25.02.1959 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_10 ( а.с.9).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.10).

23 січня 1992 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким належний їй житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями ,що знаходиться в АДРЕСА_1 , заповіла своїй племінниці ОСОБА_3 ( а.с.15).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с.16).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 030931 ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,38 га, яка розташована на території Шилівської сільської ради Зіньківського району та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.19).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 ( а.с.21).

Спадкоємцем померлої ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті матері .

Державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , діяв Цивільний кодекс України (в редакції 1963 року), а згідно ст.ст.529-530 ЦКУ (в редакції 1963 року) факт перебування на утриманні ОСОБА_2 матері ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не встановлений (а.с.22).

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що факт перебування на утриманні померлої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Для встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого необхідна наявність одночасно декількох передумов, а саме - особа повинна буди непрацездатною, перебувати на повному утриманні померлого, одержувана від померлого допомога повинна бути для особи постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Часткове утримання означає, що особа мала інші джерела доходів, однак допомога годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Непрацездатні особи це особи, які позбавлені здатності виконувати всі або окремі види роботи (за станом здоров`я). Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відносить до непрацездатних осіб, зокрема осіб з інвалідністю

Ухвалюючи рішення судом жодним чином не встановлено чи була ОСОБА_3 працездатною особою за віком.

Заявницею не надано доказів в підтвердження того, що ОСОБА_3 була непрацездатною особою та перебувала на повному утриманні ОСОБА_2 .

За статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження перебування ОСОБА_3 на повному утриманні ОСОБА_2 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви у зв`язку із недоведеністю заявлених вимог.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими та заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладені висновки апеляційного суду, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги Зіньківською міською радою Полтавської області сплачено судовий збір у розмірі 908,04 грн.

Ураховуючи те, що у задоволенні заяви відмовлено у повному обсязі, з ОСОБА_1 на користь Зіньківської міської ради Полтавської області підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908,04 грн, за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367,374,376, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Зіньківської міської ради Полтавської області задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2024 року скасувати. Ухвалити нове.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Зіньківської міської ради Полтавської області судовий збір у розмірі 908,04 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль