ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9970/24 Номер провадження 22-ц/814/1768/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом, у якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 82007,60 грн., з яких 19880, 60 грн. сума кредиту, 62127 грн. проценти за користування кредитом, 2422,40 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову вказано, що 25.02.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6404864 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 20000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № НОМЕР_1 з терміном повернення 360 днів (дата повернення 20.02.2024 р) та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99 % в день.

25.03.2023 р. Відповідач здійснив платіж на рахунок кредитора в розмірі 3582 грн., з яких 3462,60 грн. оплата процентів,119,40 грн. оплата тіла кредиту.

28.04.2023 р. Відповідач здійснив часткову оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 500 грн.

Позивачем нараховано проценти за 70 календарних днів (27.11.2023 - 04.02.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 19880,6 грн * 1,99% = 395,62 грн*70 календарних днів = 27693,4 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем не сплачена та складає 19 880, 60 грн. тіло кредиту та 34433, 60 грн. нараховані проценти, нараховані проценти за 70 календарних днів 27693, 40, а всього 82007, 60 грн.

27.11.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №27.11/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, яка склала: сума кредиту 19880,60 грн., сума процентів за користування кредитом 34433,60 грн., всього 54314,20 грн.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21 січня 2025 рокупозов задоволено частково .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтранс компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 54314,20 гривень, з яких 19880,60 грн заборгованість за тілом кредиту, 34433,60 грн- заборгованість за відсотками.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтранс компанія «Фінтраст Україна» судовий збір в розмірі 1604,35 грн, витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн, а всього судових витрат у сумі 4 604, 35 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що заявлені позовні вимоги в частинінарахування відсотків з 27.11.2023 по 04.02.2024 є безпідставними.

На вказане рішенняпозивач подав апеляційну скаргу та просив скасувати рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору.

Зазначено, що судом першої інстанції порушено право позивача на захист, рішення суду першої інстанції містить невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.02.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6404864 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 20 000 грн. терміном на 360 днів (а.с.10-15).

У пункті 1.5.1 вказаного вище договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,99% в день, яка застосовується у межах строку кредиту.

Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема, відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9129, 25.02.2023 17:49:45 (а.с.15).

Додатком №1 до вказаного вище договору № 6404864 від 25.02.2023 р погоджено Графік платежів та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.15).

27.11.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитним договором № 6404864 (а.с.17-27), що також підтверджується копією витягу з Реєстру боржників від 27.11.2023 року до Договору факторингу, відповідно до якого сума заборгованості відповідача за основною сумою боргу складає 19880,6 грн., сума заборгованості за відсотками 34433,6грн., сума загальної заборгованості 54314,2 грн. (а.с.27).

За умовами договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 року сторони визначили, що право вимоги - право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) Заборгованостей з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів; заборгованість - грошові зобов`язання Боржників перед Клієнтом, що містяться у Реєстрі боржників, які належать до сплати Клієнту Боржниками, у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентної ставкою), пеня за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.

Згідно з п.1.2. договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 року, укладений сторонами 27.11.2023 року (а.с.22).

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату відступлення ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 , тобто станом на 27.11.2023 року, за останньою рахувалась заборгованість у розмірі 54314,20 гривень, з яких 19880,60 грн. заборгованість за тілом кредиту, 34433,60 грн.- заборгованість за відсотками.

Суд прийшов до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, разом з тим суд вказав, що позивач безпідставно нарахував відсотки з 27.11.2023 р. по 04.02.2024 р. у розмірі 27 693,40 гривень за первісного кредитора.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитись із вказаним висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до положень частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, за змістом статті 1054ЦК України кредитний договір є оплатним. Відповідно до частини першої статті 1048, частини першої статті 1054ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Умовами укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договору №6404864 про надання споживчого кредиту від 25.02.2023 року було передбачено надання ОСОБА_1 кредиту в сумі 20000,00 грн, строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,99 % в день, зниженою процентною ставкою 0,597 % в день.

Пунктом 1.5.1 договору передбачено стандартну проценту ставку в розмірі 1,99 %, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4. цього договору.

Пунктом 1.5.2. договору визначено, що знижена процентна ставка 0,597 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 27,03,2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання ним права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Відтак, при укладенні договору сторонами було визначено строк кредитування, сплату процентів за користування кредитом та їх розмір.

Відповідно до пункту 9.8 договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в частинах першій-другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Підписуючи договір за допомогою одноразового ідентифікатора, позичальник погодився на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно його невідповідності умов договору без достатніх на це доказів.

Визначені сторонами договору умови є обов`язковим до врахування.

Відповідач ОСОБА_1 підписала договір та отримала кредитні кошти, що вказує на те, що вона фактично прийняла обумовлені у договорі умови кредитування.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 оспорювала положення договору щодо розміру та порядку сплати процентів за користування кредитом, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за процентами з посиланням на необґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, що відповідає укладеному кредитному договору.

27 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджено даними реєстру боржників.

Крім того, пунктом 1.1. договору факторингу передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Вказані вище умови договору факторингу відповідають нормам цивільного права, зокрема статті 514 ЦК України, якою передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на положення статті 1048 ЦК України, якою передбачено право позикодавця на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, - позивач, отримавши на підставі укладеного договору факторингу право грошової вимоги за спірним кредитним договором, з урахуванням строку дії вказаного договору, правомірно здійснив нарахування відсотків за користування кредитним коштами до закінчення строку його дії за період з 27.11.2023 по 04.02.2024 у розмірі 27 693,40 грн.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що на підставі доказів. Які містяться у матеріалах справи, з урахуванням норм матеріального права, а також умов укладеного сторонами правочину, вимоги позовної заяви підлягають задоволенню.

За положеннями частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, оскільки місцевим судом необґрунтовано відмовлено у стягненні з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитними коштами у повному обсязі, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції скасовує оскаржуване судове рішення, у результаті чого позовні вимоги задоволенню підлягають на 100 %, то відповідно витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем під час розгляду справи місцевим судом, слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі позивач прохає суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 8000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача долучила до поданої апеляційної скарги наступні докази: ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у Полтавському апеляційному суді адвокатом Крюковою М.В.. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року; договір №07/07-2022 про надання правничої допомоги від 07 липня 2022 року, який укладено між адвокатом Крюковою М.В. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»); звіт про надання правової допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022, датований 18 лютого 2025 року та який містить перелік наданих послуг, час їх виконання та вартість: правова експертиза документів та складання апеляційної скарги у справі за кредитним договором з ОСОБА_1 години, 8000,00 грн, а також платіжна інструкція №4255 від 18 лютого 2025 року про його оплату.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач будь-яких заперечень щодо заявлених у позовній заяві вимог про відшкодування судових витрат до суду апеляційної інстанції не подавала.

Крім того, частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З огляду на предмет спору, з урахуванням ціни позову, а також фактичне задоволення вимог апеляційної скарги (на 100 %), перелік наданих адвокатом послуг позивачу, колегія суддів вважає, що стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») підлягають витрати на професійну правничу допомогу, що понесені під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, у розмірі 8000,00 грн.

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга фактично підлягає задоволенню, то, враховуючи відсоток задоволених позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (попередня назва - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2422,40 грн, а також понесені витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2906,88 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» - задовольнити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21 січня 2025 року скасувати. Ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ) суму заборгованості за договором № 6404864 від 25 лютого 2023 року в розмірі 82007,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ) сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ) судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 2906,88 грн та витрати на професійну правничу допомогу, що понесені під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, у розмірі 8000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, постанова може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2025 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль