Дата документу 30.07.2025 Справа № 337/5669/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/5669/24 Головуючий у 1-й інстанції: Бредун Д.С.
Провадження № 22-ц/807/1337/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Онищенка Е.А.,

Полякова О.З.

при секретарі Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сердюченка Володимира Володимировича на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сердюченка В.В. звернулася до суду з вищевказаним позовом, просила суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,42 кв.м., жилою площею 45,2 кв.м.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 67,42 кв.м, жилою площею 45,2 кв.м.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Сердюченко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду змінити, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

20 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Запорізького апеляційного суду з заявою про відмову від апеляційної скарги на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2025 року, просила прийняти відмову від апеляційної скарги, визнати нечинним оскаржуване рішення, закрити провадження у справі, вирішити питання про повернення судового збору (а.с. 110-111).

25 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Запорізького апеляційного суду з заявою про відмову від позову, просить не розглядати заяву ОСОБА_1 від 20 червня 2025 року про відмову від апеляційної скарги як таку, що подана помилково, прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнати нечинним оскаржуване рішення, закрити провадження у справі, вирішити питання про повернення судового збору (а.с. 114-115).

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явилися. Від представника ОСОБА_1 адвокат Сердюченка В.В. надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності позивачки та її представника.

Частиною першою статті 182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справисудом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Окрім того, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними (частина перша статті 372 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року по справі № 361/8331/18 зазначено, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, скаржник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі та заяві, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Зважаючи на вказане, колегія суддів у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності сторін, їх представників. Неявка зазначених осіб в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. За наслідками заяви про відмову від позову, яка відповідає вимогам ст. 206 цього Кодексу, постановляється ухвала про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнається нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закривається провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Вбачається, що заява про відмову від позову подана та підписана ОСОБА_1 , яка відмовляється від позову, просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі.

Підстав для відхилення заяви ОСОБА_1 та не прийняття відмови від позову судом апеляційної інстанції не встановлено.

У зв`язку з тим, що цивільний процес має диспозитивний характер, та враховуючи право сторін розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про відмову від позову підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

За вимогами ч. 2 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги сплатила судовий збір в розмірі 11 613,77 грн. відповідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 04.06.2025 року (а.с. 91), з урахуванням положення ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», скаржниці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги, що становить 5 806 грн. 89 коп. (11 613,77 грн./2).

Стосовно повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, то він не підлягає поверненню, оскільки позивач відмовилась від позову на стадії перегляду рішення в апеляційному порядку і поверненню підлягає лише 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст.ст. 49, 206, 367, 368, 373, 374, 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2025 року у цій справі визнати нечинним.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя закрити.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5 806 (п`ять тисяч вісімсот шість) грн. 89 коп., сплачений за подання апеляційної скарги на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2025 року у цій справі, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 04.06.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 кошти судового збору в розмірі 5 806 (п`ять тисяч вісімсот шість) грн. 89 коп. згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 04.06.2025 року на реквізити: «отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Вознес./22030101, код отримувача 37941997, призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; 22030101; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 337/566924;ОСОБА_1 ».

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: Е.А. Онищенко

О.З. Поляков