Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 червня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Вигівська В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційного збільшення боргу за невиконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2024р. позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Техмаркет» з позовною заявою про стягнення 3% річних та інфляційного збільшення боргу на суму заборгованості, стягнутої судовим рішенням.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024р. справу було направлено за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 25 листопада 2005р. між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», який змінив найменування з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Ф050619К, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 170158,00 дол. США. З метою забезпечення виконання боржником його зобов`язань за кредитним договором, було укладено забезпечувальні договір - договір поруки з Приватним підприємством «Техмаркет».

Боржник ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим рішенням Суворовського районного суду міста Херсона на користь Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» від 19.08.2010 було солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Техмаркет» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 389 851,52 грн., а також судові витрати - 1700 грн. мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі рішення Суворовського районного суду міста Херсона стягувачу - позивачу по справі було видано виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання у Відділ державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні.

Постановою старшого державного виконавця державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні від 21 вересня 2012р. виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Укрсоцбанку» заборгованості у розмірі 1 389 851,52 грн. було повернуто стягувачу.

Звертаючись даним позовом до суду у липні 2024р., позивач зазначив, що присуджена сума заборгованості не погашена, а відтак відповідно до статті 625 ЦК України боржники як такі, що прострочили виконання грошового зобов`язання, зобов`язані сплатити борг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Посилаючись на те, що грошове зобов`язання відповідачі не виконали, та є такими, що прострочили виконання грошового зобов`язання, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути на його користь 3 % річних у розмірі 206 649,98 грн., які нарахував за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року, та 790 506,21 грн. інфляційного збільшення боргу, яке нарахував за період з березня 2017р. по лютий 2022р. включно.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 9 вересня 2024р. було відкрито загальне позовне провадження з викликом сторін.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 4 грудня 2024р. провадження у справі в частині позовних вимог, заявлених до Приватного підприємства «Техмаркет» було закрито, оскільки 29 березня 2016р. було здійснено державну реєстрацію припинення Приватного підприємства «Техмаркет» як юридичної особи у зв`язку з банкрутством, про що внесено відповідний запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб.

У судове засідання 13 червня 2025р. представник позивача не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати справу без участі представника АТ «Сенс Банк».

Відповідач по справі ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за адресою реєстрації.

Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача та неявку судове засідання відповідача, який відзив на позовну заяву не подавав, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін з можливістю ухвалення заочного рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 19.08.2010 на користь Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» було солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Техмаркет» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 389 851,52 грн., а також судові витрати - 1700 грн. мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі рішення Суворовського районного суду міста Херсона стягувачу - позивачу по справі було видано виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання у Відділ державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні.

Постановою старшого державного виконавця державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні від 21 вересня 2012р. виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Укрсоцбанку» заборгованості у розмірі 1 389 851,52 грн. було повернуто стягувачу.

Станом на день ухвалення даного судового рішення відомостей про те, що сума заборгованості у розмірі 1 389 851,52 грн. сплачена ОСОБА_1 на користь позивача не має.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання перед позивачем, а тому є суб`єктом, щодо якого може бути застосована відповідальність за невиконання грошового зобов`язання в порядку статті 625 ЦК України, позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся до суду з даним позовом та його права підлягають захисту судовим рішенням.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові №910/10156/17 від 10 квітня 2018р. вказала, що норми статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань.

За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

У постанові Верховного Суду від 31 липня 2024р. суд зазначив, що після рішення суду договірні правовідносини сторін трансформувалися у зобов`язальні, пов`язані із стягненням грошових коштів на підставі рішення суду, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України. Відповідно, 3 % річних нараховується і на присудження судові витрати.

Наведені правові позиції дають підставу для висновку, що з дати набрання судовими рішеннями законної сили як про стягнення суми боргу, так і про стягнення судових витрат, зобов`язання відповідача сплатити кошти на користь позивача стали грошовими; та несвоєчасне їх виконання є підставою для застосування до боржниці відповідальності, передбаченою частиною 2 статті 625 ЦК України.

Позивач вірно розраховував 3 % річних та інфляційне збільшення боргу (а.с.64-65).

Зокрема в розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що позивач нарахував 3 % річних за період з 12 березня 2017р. по 23 лютого 2022р. на суму заборгованості 1389851,52 грн.

3% річних розраховано за такою формулою: сума заборгованості х 3% х кількість днів : 365 : 100

Отже, сума 3% річних від суми заборгованості 1389851,52 грн. за період з 12 березня 2017р. по 23 лютого 2022р. становить 206 649,98 грн.

Нарахування інфляційних втрат здійснено окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) спостерігалася інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто відбулося дефляція) (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

-час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

-час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Отже, з урахуванням правових позицій, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, що також має місце у даній справі, що розглядається, інфляційна складова за певний місяць враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці (час прострочення у неповному місяці більше 15 днів - за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (15 днів) - за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується).

Отже, загальний розмір інфляційного збільшення боргу у розмірі 1389851,52 грн. за період з березня 2017р. по лютий 2022р. становить 790 506,21 грн.

При цьому, аналізуючи розрахунок заборгованості інфляційних втрат, наданий позивачем, суд констатує, що щомісячно банк до суми заборгованості включав суму інфляційних витрат за попередній місяць. Зокрема, нарахувавши інфляційні втрати за березень 2017р. у розмірі 25 017,33 грн., така сума була включена у загальну суму заборгованості та її розмір вже становив 1414868,85 грн. За квітень 2017р. інфляційні втрати нараховувалися вже з суми 1414868,85 грн. За цим принципом банк нарахував заборгованість за весь період.

Така методика розрахунку інфляційних збитків відповідно до статті 625 ЦК України відповідає судовій практиці, яка передбачає такий математичний підхід, що дозволяє включення інфляційних збитків попереднього періоду до загальної суми боргу, яка обраховується із застосуванням індексів інфляції, визначених Держстатом України на наступні періоди, без переривання ланцюга розрахунку у випадку зниження інфляції менше 100% (дефляції).

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс банк»: 206 649,98 гривень як 3% річних за період з 12.02.2017 р. по 23.02.2022 та 790 506,21 грн. інфляційного збільшення боргу за період березень 2017 р. - лютий 2022 р.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 11 965,88 грн.

На підставі статей 526-530, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 76-80, 198, 258, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційного збільшення боргу за невиконання рішення суду - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс банк»: - 206 649,98 гривень як 3% річних за період з 12.02.2017 р. по 23.02.2022;

- 790 506,21 грн. - інфляційного збільшення боргу за березень 2017 р. - лютий 2022 р.,

- 11 965,88 грн. судового збору,

а всього стягнути 1 009 122,07 грн. (один мільйон дев`ять тисяч сто двадцять дві гривні 07 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Акціонерне товариство «Сенс банк», м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Т. В. Войтенко