СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/695/25
Провадження № 2/306/647/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Якубовської С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Свалявського районного суду від 11.11.2024 року розірвано. У даному шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем. Зазначає, що між сторонами не досягнуто домовленості з приводу розміру участі відповідача у здійсненні матеріальних витрат на утримання дитини, за цих обставин позивач змушена сама утримувати дитину. Просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити (а.с.70).

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду письмові пояснення, у яких зазначає, що на його думку, твердження позивачки не відповідають дійсності та не є підтвердженими жодними доказами. Від матеріального забезпечення дитини не відмовляється, регулярно зустрічається з сином та проводить дозвілля, матеріально допомагає. Підтверджує, що син дійсно проживає із матір`ю. Однак з заявленим розміром аліментів відповідач не згоден, позаяк є інвалідом ІІ групи з 80 % втрати працездатності, є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду та лікування згідно виписки із протокола ЛКК №67/211 від 31.10.2024 року, інших доходів окрім пенсії не має. На його думку справедливий розмір аліментів буде складати 1/5 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.21-23, 24-26).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.07.2018 року батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , актовий запис № 141 від 18.07.2018 року, видане Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Закарпатській області (а.с.8).

Чинним рішенням Свалявського районного суду від 11.11.2014 року (справа №306/2250/24) шлюб між сторонами розірвано (а.с.6,7).

За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №894717 від 09.09.2024 року, довідки про результат визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №104954 та виписки із протокола ЛКК №67/211 виданої КНП "ЦПМСД Полянської сільської ради" від 31.10.2024 року №67/211 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідач) є особою з ІІ групою інвалідності та 80 % втрати працездатності, особою яка потребує постійного стороннього догляду (а.с.24-26).

Згідно довідки про отримання пенсії ОСОБА_3 розмір такої складає 18747,54 грн (а.с.63).

За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що законодавчо визначеним мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України», 1 січня 2025 року установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має повних 7 (сім) років.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні відповідачем надано докази про добровільну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, 80% втрати праездатності, особою яка потребує постійного стороннього догляду та лікування, інших доходів не має.

Батьки повинні у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати її добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально.

Враховуючи наведене, виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачкою, яка є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, відповідач є особою з інвалідністю та потребує постійного лікування, суд вважає за можливе визначити аліменти в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дітей, не порушить прав сторін.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи з принципів розумності та справедливості суд дійшов висновку, що аліменти необхідно встановити в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача, на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Поскільки вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягають задоволенню, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), а відповідач ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи, суд доходить висновку, що судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 18, 76-80 81, 133, 134, 137, 141, 258, 263, 265, 273, 354, 430 ЦПК України,ст. 7 - ЗУ "Про Державний бюджет України", ст. ст. 150, 164, 166, 243, 180 182 СК України, ЗУ Про охорону дитинства, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.1991 року), суд, -

У Х В А Л И В :

Позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання диини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 23 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

11.08.2025 року