ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Коляді Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк» про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, відновити залишок коштів на рахунку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до акціонерного товариства «Універсал Банк» про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, відновити залишок коштів на рахунку.

Позов мотивовано тим, що 25.09.2018 позивач звернулась до АТ «Універсал банк» і підписала анкету заяву до Договору про надання банківських послуг. 07.04.2021 зловмисники незаконним шляхом заволоділи її грошовими коштами. Їй на мобільний телефон ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10:00 зателефонувала жінка, представилась співробітником мобільного оператора «Vodafon» і повідомила, що будуть проводитись роботи з покращення мобільного зв`язку. В цей же день о 12:00 приблизно їй знов зателефонувала жінка, та повідомила, що роботи закінчились і потрібно перезавантажити телефон. У цей час їй надійшло смс-повідомлення на її мобільний телефон з кодом підтвердженням, який необхідно було повідомити оператору, після чого її телефон було заблоковано. І вже о 13:00 почали приходити смс-повідомлення з банку, у зв`язку з тим, що був введений невірний пін-код. Потім вона звернулась до компанії мобільного оператора «Vodafon», і о 15 год. 10 хв. був розблокований її номер мобільного телефону. Того ж дня десь о 19 год. 00 хв. вона зайшла в додаток «Монобанк» та побачила рух коштів, після чого відразу зателефонувала до банківської установи з проханням заблокувати картку. Зазначала, що вона звернулась 07.04.2021 із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за якою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та в кримінальному провадженні вона визнана потерпілою. До банку вона зверталась неодноразово, однак банк звинуватив її в порушенні умов договору та запропонував їй реструктуризацію боргу. Наголошує, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанні персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка має змогу ініціювати платіжні операції. Зазначала, що зловмисники заволоділи її особистими грошовими коштами у розмірі 9 941,69 грн. та кредитними коштами у розмірі 49 987,00 грн.

Просила суд зобов`язати акціонерне товариство «Універсал банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за угодою про надання кредиту б/н від 25 вересня 2018 року, що виникла у зв`язку з проведенням несанкціонованих платіжних операцій 07 квітня 2021 року зі списання коштів у розмірі 49 987,61 грн. та зобов`язати акціонерне товариство «Універсал банк» відновити ОСОБА_1 залишок коштів на картковому рахунку, відкритому 25 вересня 2018 року у розмірі 9 941,69 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що судом вже досліджувались обставини, на які посилається позивач у позові, в тому числі й обставини втрати та використання пін-кода або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, та висновки суду викладені у постанові Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року у справі № 202/6993/22. На час розгляду даного позову, як зазначено позивачем, рішення у кримінальному провадженні, яке здійснюється за заявою ОСОБА_1 , також не прийнято.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матерільаного та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ "Універсал Банк" запустив новий проект "Monobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту "Monobank" є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

25 вересня 2018 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ "Універсал Банк".

Положеннями анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2).

Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням її електронного цифрового підпису (п. 6).

Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору ОСОБА_1 просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

Встановлено, кредитний договір між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 , у тому числі Анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком позичальнику ОСОБА_1 через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_1 .

У підписаній Анкеті-заяві відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ "Універсал Банк" виконали своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі.

ОСОБА_1 з 29 вересня 2018 року користувалася банківськими послугами, наданими позивачем.

Згідно виписки про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 07 квітня 2021 року дійсно здійснювались транзакції по рахунку шляхом розрахування в магазині, переказів на банківські рахунки.

07 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ "Універсал Банк" із повідомленням про здійснення шахрайських дій за її картковим рахунком і проханням заблокувати її банківську карту (а.с.52).

07 квітня 2021 року ОСОБА_1 від банку отримала відповідь про те, що дані за її карткою нею передано третім особам, а тому відсутня можливість оскаржити операції переказу, які вона не підтверджує, як шахрайські. Також рекомендовано звернутись до правоохоронних органів та замінити заблоковану карту.

07 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, та згідно повідомлення дізнавача СД ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00099 08.04.2021. Як повідомила позивач ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні вона є потерпілою.

09 вересня 2021 року та 11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 повторно зверталася до АТ "Універсал Банк" та вказувала щодо вчинення за її картковим рахунком шахрайських дій, звернення нею з цього приводу до органу досудового розслідування, та, відповідно, повідомляла про відсутність у неї будь-якої заборгованості перед банком.

14 вересня 2021 року АТ «Універсал банк» листом № 43121 надав відповідь на звернення ОСОБА_1 , в якій повідомив, що проведенню несанкціонованих списань 07 квітня 2021 року передував успішний вхід в мобільний додаток, з коректним вводом пін-кодом, та цей факт підтверджує передачу Вами даних, а саме пін-коду, кодів доступу, аутентифікаційних даних. Зазначив, що пунктом 8.11. Умов визначена відповідальність клієнта за всі проведені операції із використанням передбачених договором засобів його ідентифікації та аутентифікації. Банком було запропоновано оформлення договору реструктуризації боргу.

Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 13 лютого 2023 року було розглянуто позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Під час здійснення судового розгляду ОСОБА_1 заперечувала щодо позовних вимог, зазначаючи про вчинення шахрайських дій 7 квітня 2021 року в результаті яких зловмисники заволоділи належними їй грошовими коштами, та кредитними коштами, що були встановлені на її поточному рахунку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року у справі № 202/6993/22 (провадження №22-ц/803/4443/23) позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал банк" заборгованість за кредитним договором б/н від 25 вересня 2018 року, що утворилася станом на 28 грудня 2022 року, у розмірі 57 895 грн. 63 коп. - заборгованість за тілом кредиту.

Зазначеним рішенням встановлені певні обставини, а саме апеляційним судом зазначено:

«Відповідно до пунктів 1, 2, 5 - 7, 9, 10 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

На теперішній час вирок у кримінальному провадженні не ухвалено, а тому відсутні підстави для звільнення від відповідальності відповідача ОСОБА_1 , як користувача електронного платіжного засобу».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що судом вже досліджувались обставини, на які посилається позивач у позові, в тому числі й обставини втрати та використання пін-кода або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, та висновки суду викладені у постанові Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року у справі № 202/6993/22. На час розгляду даного позову, як зазначено позивачем, рішення у кримінальному провадженні, яке здійснюється за заявою ОСОБА_1 , також не прийнято.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що позивачка е споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 1,6,9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року (надалі Положення), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Відповідно до п. 4.2.15. Глави 4 Розділу 1 Умов і правил: «При здійсненні своїх прав і обов`язків, клієнт зобов`язаний утримуватися від дій, які могли б порушити права Банку (в т.ч. особисті немайнові). Під час 20 користування послугами Банку Клієнт зобов`язаний дотримуватися принципів добросовісності, розумності та справедливості.»

Відповідно до п. 8.1. Глави 8 Розділу 1 Умов і правил: «Сторони несуть відповідальність за належне виконання своїх обов`язків відповідно до законодавства України та умов Договору.» Відповідно до п. 8.4. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «Банк звільняється від майнової відповідальності у разі технічних збоїв (відключення / ушкодження електроживлення і мереж зв`язку, збій програмного забезпечення процесингового центру і бази даних Банку, технічні збої в платіжних системах), а також в інших ситуаціях, які перебувають поза сферою контролю Банку, які спричинили за собою невиконання Банком умов Договору та / або договорів, що укладаються в рамках Договору.»

Відповідно до п. 8.7. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «Банк не несе відповідальності у випадках невиконання Клієнтом умов Договору та додатків, які є його невід`ємною частиною.»

Відповідно до п. 8.10. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «Клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту заяви Клієнта, поданої до контактного центру Банку за допомогою каналів дистанційного обслуговування, про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.»

Відповідно до п. 8.11. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «Клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації.» Відповідно до п. 8.13. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «У разі застосування до Банку санкцій внаслідок помилкових дій Клієнта, порушення Клієнтом умов Договору / Правил і додатків, які є його невід`ємною частиною, Клієнт зобов`язується відшкодувати Банку всі завдані внаслідок цього збитки в повному обсязі.»

Відповідно до п. 8.14. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «Банк не несе відповідальність перед Клієнтом за виникнення конфліктних ситуацій поза сферою його контролю, пов`язаних зі збоями в роботі систем оплати, розрахунків, обробки і передачі даних, а також, якщо картка не була прийнята до оплати третіми особами.»

Відповідно до п. 8.15. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «У разі якщо клієнт дає згоду на проведення операцій з Картами або нанесеними на них даними поза полем його контролю, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду.»

Відповідно до п. 8.17. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «Клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться Клієнтом та / або третіми особами з відома або без відома Клієнта при використанні мобільних додатків для здійснення фінансових операцій, в тому числі в разі якщо програмне забезпечення та / або мобільний пристрій Клієнта, з використанням яких здійснюється доступ до даних послуг, були схильні до модифікації, що порушує угоду користувача, укладену між клієнтом і виробником 21 програмного забезпечення та / або мобільного пристрою, а також у разі якщо на мобільному пристрої, що використовується для підключення телефону клієнта до Мобільного додатку був активований режим для розробників.»

Відповідно до п. 8.18. Глави 8 Розділу І Умов і правил: «Банк не несе відповідальність за неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом повідомлень, направлених Банком Клієнту у відповідності до умов Договору.» Відповідно до п. 1.3. Глави 2 Розділу ІІ Умов і правил: «Клієнт погоджується з тим, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) Кредитний ліміт.»

Відповідно до п. 2.5. Глави 2 Розділу ІІ Умов і правил: «З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.»

Відповідно до п. 3.3. Глави 3 Розділу ІІ Умов і правил: «Операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки, з введенням відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3DSecure, або операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів Платіжної картки, або з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку, або операції, підтверджені у Мобільному додатку, - визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч.»

Відповідно до Глави 1 Розділу І Умов: «Аутентифікація - посвідчення правочинності звернення клієнта в Банк для здійснення банківських операцій або отримання інформації про рахунки клієнта в порядку, передбаченому Договором».

Відповідно до Глави 1 Розділу І Умов: «Верифікація - процедура перевірки персональних даних держателя картки з перевіркою його анкетних (ідентифікаційних) даних». Відповідно до Глави 1 Розділу І Умов: «Ідентифікація - отримання Банком ідентифікаційних даних клієнта».

Доводи апеляційної скарги про те, що саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, тоді як відповідач не наводить у своїх запереченнях жодних доводів на спростування доводів позивачки щодо того, що вона, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції, жодне внутрішнє розслідування банком не проводилось, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки рішення у кримінальному провадженні, яке здійснюється за заявою ОСОБА_1 , не прийнято, а також позивач просила поновити грошові кошти по її кредитній картці, проте ці кошти вже були стягнуті з неї на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року у справі № 202/6993/22 (провадження №22-ц/803/4443/23), а тому ці вимоги є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 29 липня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 01 серпня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова