Провадження № 2/938/153/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2025 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
за участю: секретаря судового засідання Мартищук Х.Я.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: Моторного (транспортного) страхового бюро України,
до відповідача: ОСОБА_1 ,
про: стягнення сплаченого майнового відшкодування в сумі 160 000 гривень,
від позивача: Сечко С.В.- представник;
від відповідача: не з`явився;
Обставини справи.
Позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого майнового відшкодування, завданої внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 160 000грн.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2024 матеріали позовної заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого майнового відшкодування, передано на розгляд за підсудністю до Верховинського районного суду Івано-Франківської області.
Ухвалою судді Верховинського районного суду від 24.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 18.03.2025.
В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із неявкою відповідача та відлсутністю в суду доказів його належного повідомлення.
Судові засідання 18.03.2025 та 15.04.2025 було відкладено у зв`язку з неявкою учасників судового розгляду. Від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач причин неявки не повідомив, відомості про вручення відповідачу судової повістки про виклик до суду на 15.04.2025, на час розгляду справи, до суду не повернулися.
Судове засідання 12.05.2025 не відбулося у зв`язку із знеструмленням електромережі суду, виходу з ладу сервера автоматизованої системи, про що складено акт №5/25 від 12.05.2025, розгляд справи було відкладено на 05.06.2025.
05.06.2025 розгляд справи у судовому засіданні проведеного в режимі відеоконференції, за участю представника позивача, та із врахуванням позиції представника позивача, у зв`язку із неявкою відповідача, щодо якого були відсутні відомості про вручення йому судової повістки, розгляд спарви було відкладено на 02.07.2025.
Судове засідання 02.07.2025 було відкладено на 07.08.2025 у зв`язку з неявкою учасників судового розгляду.
В судове засідання 07.08.2025 з`явився представник позивача, відповідач повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
При цьому, суд звертає увагу на те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу на адресу його місця проживання, що зазначена у відповіді з ЄДДР №953621 від 09.12.2024. Однак судові повістки поверталися на адресу суду з підстав «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Частиною 8 ст.128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до положень ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Іншої поштової адреси відповідачем суду повідомлено не було.
Окрім того, відповідача було повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відтак суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по даній справі.
Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України, законодавцем визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень статті 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Правова позиція позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 28.03.2023 о 20год. 25 хв. в Київській області 29 км А/Д М-07 в напрямку м.Київ сталася ДТП за участю транспортних засобів: «Audi A4» (державний номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 та «Mercedes-Benz CLA 250» (державний номерний знак НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_2 .
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 19.04.2023 у справі №367/2236/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.5, ст.126, ч.1 ст 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
Оскільки ОСОБА_1 на момент ДТП не виконав вимоги ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, потерпілий звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.
Посилаючись на положення ст.ст.1166,1187, 1191 ЦК України, ст.38.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вважає, після виплати страхового відшкодування потерпілій особі в сумі 160 000 грн, він отримав право зворотньої вимоги (регресу) на стягнення вказаної суми із ОСОБА_1 , як особи відповідальної за заподіяні збитки.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовільнити з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Правова позиція відповідача.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов у строк встановлений судом, не подав.
Фактичні обставини встановлені судом.
Згідно відповіді НПУ, 28.03.2023 о 20год. 25 хв. в Київській області 29 км +100м., А/Д М-07 Київ-Ковель-Ягодин, відбулась дорожньо транспортна пригод: 1-й учасник ДТП: водій ОСОБА_3 ; транспортний засіб марки Audi A4, двигун № шасі (кузов), реєстраційний номер НОМЕР_1 ; власником транспортного засобу є ОСОБА_1 . 2-й учасник ДТП: водій ОСОБА_2 ; транспортний засіб марки MersedesBenz CLA 250, номерний знак НОМЕР_2 ; індивідуальним власником даного транспортного засобу, який має право на керування транспортним засобом є ОСОБА_2 . Винуватець ДТП ОСОБА_1 (а.с.38-39).
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 19.04.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4-5).
Судом було встановлено, що 28.03.2023 о 20год. 25 хв. в Київській області 29 км, А/Д М-07 в напрямку м.Київ водій ОСОБА_1 керуючи транспорним засобом «Audi A4», здійснив виїзд на зустрічну смугу проїжджої частини, що призвело до зіткнення з автомобілем «MersedesBenz CLA 250» дн.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.11.4, 12.1, 2.3.Б ПДР України за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Крім того, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспорним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії та вчинив дане правопорушення двічі протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП, а також керував транспорним засобом «Audi A4», в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «MersedesBenz CLA 250» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 (а.с.12).
Інформація щодо чинного полісу внутрішнього ОСЦПВВ та полісу міжнародного страхування «Зелена карта» транспортного засобу «Audi A4», номерний знак НОМЕР_1 в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ відсутня (а.с. 6-7).
Згідно копії полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №212020958, транспортний засіб «Mersedes Benz CLA 250» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , на час ДТП був застрахований в ТДВ СК «Альфа-Гарант», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 160000,00грн. (а.с. 11).
29 березня 2023 року, ОСОБА_2 , який був водієм автомобіля «Mersedes Benz CLA 250» д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, до якої також долучено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 28.03.2023 о 20год. 20 хв. в Київській області на А/Д-М-07, 29 км +200м за участю автомобіля марки «Mersedes Benz CLA 250» д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Audi A4», номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), під керуванням ОСОБА_1 (а.с.8,10).
Оцінка суду.
Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу відшкодування в порядку регресу шкоди заподіяної внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, які врегульовано положеннями Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-В, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків).
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особамає правона захистсвого цивільногоправа уразі йогопорушення,невизнання абооспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно положень ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.
Згідно із ст.29 вказаного закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У відповідності з ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст.990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.
Положеннями ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Відповідно до ст.35 вищезазначеного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Як вбачається з п.36.2. ст.36 даного закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Згідно п.39.1. ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогампункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно із п.п.38.2.1, п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому ст.1188 ЦК України регулюється відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якими у розумінні ч.1 ст.1187 ЦК України є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів.
Відповідно до ст.1191 ЦК Українипередбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди.
Як встановлено судом, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 19.04.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.
Зокрема судом було встановлено, що 28.03.2023 о 20год. 25 хв. в Київській області 29 км, А/Д М-07 в напрямку м.Київ, водій ОСОБА_1 керуючи транспорним засобом «Audi A4», здійснив виїзд на зустрічну смугу проїжджої частини, що призвело до зіткнення з автомобілем «MersedesBenz CLA 250» дн.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.11.4, 12.1, 2.3.Б ПДР України за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Інформація щодо чинного полісу внутрішнього ОСЦПВВ та полісу міжнародного страхування «Зелена карта» транспортного засобу «Audi A4», номерний знак НОМЕР_3 в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ відсутня.
Згідно копії полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №212020958, транспортний засіб «Mersedes Benz CLA 250» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , на час ДТП був застрахований в ТДВ СК «Альфа-Гарант», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00грн.
Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Audi A4», номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація) не була застрахована у встановленому законом порядку, власник автомобіля марки «MersedesBenz CLA 250» днз НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування за заподіяну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.03.2023 о 20 год 25 хв в Київській області 29 км , А/Д М-07 в напрямку м.Київ, за участю автомобіля марки «Audi A4»», номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація) та автомобіля «Mersedes Benz CLA 250» дн.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до Звіту від 12.04.2023 р. №198492 виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_4 на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «MersedesBenz CLA 250» днз НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження у ДТП, становила 263040,85грн з урахуванням фізичного зносу.
Матеріалами справи підтверджується, що 16.05.2023 позивач перерахував на рахунок потерпілої особи суму у розмірі 160 000грн згідно платіжного доручення від 16.05.2023 №922214, у зв`язку із чим виконав свій обов`язок щодо здійснення регламентної виплати та набув право регресної вимоги на вказану суму до відповідача.
За приписами ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється назасадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач відзив на позов з належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами до суду не подав, проти позовних вимог не заперечив.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі в сумі 160 000грн.
Судові витрати.
Відповідно до положень ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 3028,00грн.
Відповідно до положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно платіжної інструкції №986249 від 25.11.2024 позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3028,00грн.
Оскільки позовні вимоги позивача до відповідача задоволено судом в повному обсязі, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору в сумі 3028,00грн.
Керуючись статтями 12,13,81,141,259,263-265,268,279, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 160 000 гривень 00 копійок (сто шістдесят тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в сумі 3028 гривні 00 копійок (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, юридична адреса: 02653, м.Київ, вул. Русанівський бульвар, буд 8; .

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 07.08.2025.

Суддя Роман ДЖУС