04.08.2025 Єдиний унікальний номер 205/619/25
Єдиний унікальний номер № 205/619/25
Провадження № 2/205/4297/25
УХВАЛА

04 серпня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Басова Н.В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Кандиби Тетяни Олександрівни про відвід судді Басової Н.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального центру з гідрометеорології про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 січня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 травня 2025 року ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 січня 2025 року про повернення позовної заяви скасовано.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпропетровська від 02 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпропетровська від 08 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

16 липня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Кандиби Т.О. про відвід судді Басової Н.В. Заява мотивована тим, що 15 січня 2025 року суддею Басовою Н.В. було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, серед іншого, сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 23 січня 2025 року стороною позивача було усунено недоліки та наголошено суду першої інстанції про відсутність обов`язку позивача сплачувати судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 27 січня 2025 року суддею Басовою Н.В. було постановлено ухвалу про повернення позовної заяви по справі №205/619/25. 26 травня 2025 року Дніпровським апеляційним судом було скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2025 року про повернення позовної заяви по справі, направлена справу до суду першої інстанції для вирішення питання в порядку передбаченому процесуальним законом. Після повернення справи до суду першої інстанції за результатом автоматичного розподілу справа знову попала на розгляд до судді Басової Н.В., чим було порушено норми ч. 1 ст. 37 ЦПК України. 02 липня 2025 року суддею Басовою Н.В. було постановлено ухвалу про чергове залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, а саме: для сплати позивачем судового збору за вимогою про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення у розмірі 1 211,20 грн. Враховуючи, що основною позовною вимогою є поновлення позивача на роботі, вимога про скасування наказу про звільнення має похідний характер від основної позовної вимоги. Оскільки за заявлення основної позовної вимоги (про поновлення на роботі) судовий збір в силу норм ЗУ «Про судовий збір» не сплачується (позивач звільнений від сплати такого судового збору, то й, відповідно, за вимогу, що має похідний характер від основної, судовий збір також не сплачується. Проте, щоб не допускати безпідставного повернення суддею позовної заяви (як в минулий раз) з причини не сплати позивачем судового збору за заявлені позовні вимоги, та з метою забезпечення належного та своєчасного судового захисту порушених прав позивача, сторона позивача виконала вимогу суду щодо сплати судового збору. Неодноразові безпідставні зауваження судді по справі та залишення з цього приводу позову без руху/безпідставне повернення позовної заяви (яке було успішно оскаржене в апеляційному порядку стороною позивача), ставить під сумнів наявність у судді необхідного досвіду та/або кваліфікації для розгляду даної категорії справи, законність та неупередженість майбутнього судового рішення, що буде ухвалено по справі за результатом її розгляду, та взагалі об`єктивність судді у розгляді даної конкретної справи.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч. ч. 1-3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення «Кастілло Альгар проти Іспанії» ).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд вважає, що процесуальні рішення судді не можуть бути підставою для задоволення відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості чи об`єктивності при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

Оскільки обґрунтованих підстав для відводу судді заявником не наведено, і доводи заявника щодо відводу із вказаного приводу носять характер суб`єктивних припущень, суд вважає, що відвід є необґрунтованим, а тому вирішення питання про відвід судді має здійснюватися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Кандиби Тетяни Олександрівни про відвід судді Басової Н.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального центру з гідрометеорології про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заборгованості по заробітній платі, визнати необґрунтованою.

Заяву представника позивача адвоката Кандиби Тетяни Олександрівни про відвід судді Басової Н.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального центру з гідрометеорології про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заборгованості по заробітній платі, передати до канцелярії Новокодацького районного суду міста Дніпра для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Басова

.