ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П.

при секретарі Грицак А.Я.

за участю позивача ОСОБА_1 її представника адвоката Саливон С.О.

представника ОСОБА_2 адвоката Красницької Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Саливон Світлани Олександрівни та ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів зі спадкоємців померлого боржника,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів зі спадкоємців померлого боржника.

27.01.2025 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали до суду першої інстанції заяву у якій посилаючись на ч. ч.2,3 ст. 49 ЦПК України просили виключити з прохальної частини позову у пунктах 1 та 3 слова « ОСОБА_1 ».

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.01.2025 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів зі спадкоємців померлого боржника.

Право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу визначено п.1 ч.2ст.49 ЦПК України.

Відповідно дост.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Як передбачено п.4 ч.1 та ч.2ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат та повернення судового збору з державного бюджету.

При цьому, згідно з ч.2ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З викладених норм вбачається, що для відмови від позову потрібне саме вільне волевиявлення позивача, а саме звернення до суду із заявою про відмову від позову.

У своїх скаргах апелянти посилаються на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, застосувавши норму закону, яка не підлягала застосуванню, а саме ч.1 ст.49 ЦПК України, та не застосував норму закону, яка підлягала застосуванню до даних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2025 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надійшла заява, відповідно до змісту якої вони просили суд в пунктах 1 та 3 прохальної частини позовної заяви вилучити після слів на користь ОСОБА_3 слова « ОСОБА_1 ».(а.с.63-64).

Заяви про відмову від позову із закриттям провадження у справі до суду від ОСОБА_1 не надходило.

Даних про роз`яснення наслідків закриття провадження матеріали справи та оскаржувана ухвала не містять.

Таким чином, доводи апеляційних скарг представника ОСОБА_1 - адвоката Саливон Світлани Олександрівни та Куценко М.О. про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної справи, що призвело до постановлення помилкової ухвали, знайшли своє підтвердження.

Суд першої інстанції не врахував змісту заяви в якій викладено волевиявлення заявника.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити, ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374 , 379, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Саливон Світлани Олександрівни та ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2025 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів зі спадкоємців померлого боржника, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2025 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль