Провадження № 2-з/359/97/2025
Справа № 359/2344/24
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

03 липня 2025 року від представника заявника адвоката Фанштейн К.М. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову, якою просить суд :зобов`язати ОСОБА_2 внести в якості зустрічного забезпечення протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про задоволення цієї заяви на депозитний рахунок Бориспільського міськрайонного суду Київської області грошової суми у розмірі 969 506 (дев`ятсот шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот шість) гривень 00 копійок.

Заяву обґрунтовано тим, що провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 359/2344/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Козлова Наталія Володимирівна, ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення та визнання права власності на квартиру. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105), право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Заявник вважає, що існують підстави для застосування у цій справі зустрічного забезпечення виходячи з того, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову суттєво обмежує правомочність відповідача як власника на розпорядження своїм майном, що може призвести для нього до негативних наслідків та збитків. Враховуючи триваючу в країні повномасштабну війну та соціально-економічну ситуацію в державі, у відповідача виникла необхідність продати квартиру та отримати від її продажу грошові кошти. Однак, у зв`язку з накладенням арешту на квартиру, відповідач, як добросовісний набувач та законний власник спірної квартири, протягом всього цього часу позбавлений можливості в повному обсязі вільно розпоряджатись належною йому на праві власності квартирою, зокрема, продати її в рахунок погашення боргу позивача за договором позики. Відтак, в результаті тривалої дії забезпечувальних заходів відносно майна відповідача, останній може понести збитки, зокрема у вигляді неотриманої вигоди від продажу власної квартири. Реальна можливість понесення таких збитків обумовлена в тому числі й стрімкою втратою купівельної спроможності населення на придбання нерухомого майна, стрімким ростом інфляційних процесів, знеціненням національної валюти, зниженням вартості нерухомого майна. Сам спір у цій справі виник з приводу невиконання позивачем своїх зобов`язань за договором позики від 14 серпня 2020 року тривалий час, що свідчить про його незадовільний майновий стан. Заявник звертає увагу на те, що ця справа слухається з березня 2024 року, заходи забезпечення позову не скасовуються, арешт квартири діє вже більше року. Крім того, позивачем заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експер-тизи, у разі задоволення якого розгляд цієї справи затягнеться ще не на один рік, тому відповідач змушений звернутися до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення. До того ж, звертає увагу й на той факт, що позивач перебуває на службі в Збройних Силах України. Це, у свою чергу, значно підвищує ризик того, що у разі відмови в задоволенні його позову, відповідач взагалі не зможе отримати від позивача компенсацію за шкоду, завдану заходами забезпечення позову. Обов`язок внести зустрічне забезпечення є обґрунтованим механізмом мінімізації ризиків для відповідача. Такий підхід відповідає принципам процесуальної справедливості та рівності сторін, і дає суду інструмент для збалансування правових позицій сторін у ситуації, коли забезпечення позову може мати істотні негативні наслідки для відповідача. У свою чергу, зустрічне забезпечення надасть можливість відновлення відповідачем своїх охоронюваних прав або інтересів, порушених внаслідок вжиття відповідних заходів забезпечення позову, шляхом отримання відшкодування збитків, заподіяних таким забезпеченням позову, за рахунок позивача. Так, спір у цій справі виник у зв`язку із неповерненням позивачем суми боргу за договором позики від 14 серпня 2020 року. Сума боргу за вказаним Договором станом на 11 січня 2024 року становила 21 240,00 доларів США, або 827 298,00 грн. (за курсом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» 1 дол. США = 38,95), що підтверджується довідкою від 11 січня 2024 року, яка міститься в матеріалах цієї справи та подавалась відповідачем державному реєстратору для проведення державної реєстрації його права власності на спірну квартиру. Вказана квартира була предметом Іпотечного договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_3 в забезпечення виконання позивачем боргових зобов`язань за Договором позики. Згідно Висновку про вартість майна, виданим ТОВ «ЛЕНД БІЗНЕС КОНСАЛТ», ринкова вартість спірної квартири станом на 9 січня 2024 року складала 969 506,94 грн. У зв`язку з вищевикладеним та з метою забезпе-чення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні в результаті забезпечення позову, відповідач вважає, що існує обґрунтована необхідність у застосуванні зустрічного забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі ринкової вартості вказаної квартири, визначеній у вищевказаному Висновку про вартість майна, а саме в розмірі 969 506,94 грн., що є співмірним з позовними вимогами та основним забезпеченням позову.

Дослідивши подане клопотання, докази подані в його обґрунтування, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

За змістом ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання клопотання про зустрічне забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосо-вується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

Так, в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 359/2344/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Козлова Наталія Володимирівна, ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення та визнання права власності на квартиру.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

З урахуванням характеру спірних правовідносин, суб`єктного складу сторін та вжитих судом заходів забезпечення позову суд приходить переконання про відсутність підстав для застосу-вання зустрічного забезпечення.

За змістом ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Частиною 5 зазначеної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи.

Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

У принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права «Про забезпечувальні і запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі», ILA,1996) зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 має зареєстроване в установленому законом порядку місце реєстрації на території України. Також представником заявника не надано суду відомостей про майновий стан позивача, щоб свідчили про неможливість виконання рішення суду в частині відшкодування збитків відповідача у випадку відмови у задоволенні позову, що доводить відсутність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення.

Крім того, до суду не надано належних та допустимих доказів можливих заподіянь збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Суд звертає увагу на те, що арешт, як вид забезпечення позову, не позбавляє права власності відповідача на належне йому майно, а лише по своїй суті є тимчасовим обмеженням у праві розпорядження таким майном, та не перешкоджає використанню квартири.

На підставі досліджених матеріалів справи, з урахуванням характеру спірних правовідносин, предмета спору та вжитих судом заходів забезпечення позову, суд вважає, що відсутні правові підстави для зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої представником заявника адвокатом Фанштейн К.М. заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 153, 154, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Яковлєва Л.В.