Справа № 606/2128/24
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2025 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Ромазан Л.С., за участю секретарів судового засідання Будз М.В., Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Теребовлянського районного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» звернулося до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 грудня 2014 року між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» укладено генеральну угоду № 250598470.14 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, на підставі якої застрахований транспортний засіб марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ОТП Лізинг». 24 серпня 2023 року на перехресті вулиць Спаська та Пушкінська у м.Миколаєві з вини водія автомобіля марки «Renault Meganе», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 настала ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить ТОВ «ОТП Лізинг». Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно із цією постановою та довідкою Національної поліції України вказана дорожньо-транспортна пригода настала з вини ОСОБА_1 . Відповідно до умов договору страхування на підставі рахунку-фактури ТОВ «М Моторс» № МС 000003516 від 12 жовтня 2023 року та страхового акту №6309199 від 07.11.2023, АТ «Страхова компанія «ІНГО» здійснило ТОВ «ОТП Лізинг» виплату страхового відшкодування у сумі 372 932.47 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 24624 від 24 листопада 2023 року. Оскільки автомобіль марки «Renault Meganе», державний номерний знак НОМЕР_2 , був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УСГ» за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № ЕР/213752211, позивач звернувся з вимогою до останнього про виплату страхового відшкодування у розмірі 160 000 грн., франшиза 3200 грн. /відповідно до умов зазначеного полісу/. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). За таких підстав позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на його користь виплачене страхове відшкодування у сумі 216 132.47 грн. /372 932.47 156 800/, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

11 жовтня 2024 року відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

25 листопада 2024 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача адвокат Мельник Ю.О. позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити повністю. У відзиві представник відповідача зазначив про завищення розміру заявленої позивачем шкоди у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 при огляді транспортного засобу марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого проводився звіт вартості заподіяної шкоди. Наведене свідчить про те, що такі дії позивача не відповідають засадам цивільного судочинства як справедливість та добросовісність. Зазначив, що оцінювач, складаючи звіт про оцінку матеріальних збитків, заподіяних власнику транспортного засобу, допустив істотні порушення, які полягають у тому, що він не вказав відомостей про виявлені дефекти та пошкодження транспортного засобу, обгрунтування засобів та обсягу необхідних відновлювальних робіт для їх усунення, не зазначив результатів візуального огляду щодо відповідності номерів кузова, шасі та інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, не надав фотоматеріалів, які б підтверджували проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, а також не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку або за відмову від надання висновку за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.384 та ст. 385 КК України. Вважає, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 13 жовтня 2023 року, складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , є неналежним доказом, інші докази, які б підтверджували розмір шкоди відсутні, а тому у задоволенні позову просить відмовити.

29 листопада 2024 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якому вона зазначила, що твердження представника відповідача є безпідставними, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої виплатою страхового відшкодування. Зауважила, що страхове відшкодування позивачем було здійснено на підставі договору добровільного страхування та пред`явлених документів про вартість ремонтних робіт і матеріалів, зокрема, рахунку ТОВ «М Моторс № МС 000003516 від 12 жовтня 2023 року, акту виконаних робіт ТОВ «М Моторс № МС 000005026 від 27 грудня 2023 року, платіжної інструкції № 45241 від 26 жовтня 2023 року, а не звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 13 жовтня 2023 року, з яким не погодився представник відповідача і який є попереднім оціночним розрахунком. Також зауважила, що відповідно до п.5.2 наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, яким затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, виклик зацікавлених осіб на технічний огляд із зазначенням дати дослідження здійснюється у разі потреби, тобто даний наказ не встановлює обов`язку замовника викликати зацікавлених осіб для проведення відповідного дослідження. Крім того, зауважила, що рахунок СТО, акт виконаних робіт є належними доказами для підтвердження розміру завданого збитку при настанні страхового випадку. Зауважила, що відповідачем будь-яких доказів, які би спростовували доводи позивача, суду не подано.

У судове засідання 31 липня 2025 року уповноважений представник позивача Катерина Яворська не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі. Позов підтримала з підстав, викладених у ньому та просила його задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача адвокат Мельник Ю.О. у судовому засіданні підтримав поданий ним відзив, у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням договору страхування та відшкодуванням шкоди і регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зі змісту ст.108 Закону України "Про стархування" випливає, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі за текстом Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частина 6 ст. 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, постановою Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 05 жовтня 2023 року, постановленою у справі № 490/8570/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Зокрема, цією постановою встановлено, що 24 серпня 2023 року о 16.35 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Meganе», державний номерний знак НОМЕР_2 , не слідкував за дорожньою обстановкою, виїхав на регульоване перезрестя вулиць Пушкінської та Спаської на червоний сигнал світлофору, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул.Спаській на зелений сигнал світлофору. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано їм матеріальних збитків. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.7.3 е, п.2.3 б, 10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст124 КУпАП. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

Тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд вважає, що обставини щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб марки марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, доказуванню не підлягають.

Суд встановив, що станом на 24 серпня 2023 року цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована ТОВ «ОТП Лізинг» за чинною генеральною угодою № 250598470.14 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків.

Також суд встановив, що станом на 24 серпня 2023 року цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «Renault Meganе», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УСГ» за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № ЕР/213752211.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ТОВ «ОТП Лізинг».

Таким чином внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки з вини ОСОБА_1 потерпілому ТОВ «ОТП Лізинг» була завдана майнова шкода.

24 серпня 2023 року ТОВ «ОТП Лізинг» подало АТ «Страхова компанія «ІНГО» заяву про автоаварію.

Згідно із рахунком-фактурою № МС 000003516 від 12 жовтня 2023 року, складеного ТОВ «М Моторс», вартість робіт із ремонту та фарбування, а також запчастин (матеріалів) пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 372 932.47 грн.

Як вбачається із звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 13 жовтня 2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту КТЗ марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 19 вересня 2023 року складає 418 871.45 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 45241 від 26 жовтня 2023 року ТОВ «ОТП Лізинг» сплатило ТОВ «М Моторс» 372932.47 грн. вартості проведеного ремонту після ДТП (державний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 ) на підставі рахунку-фактури № МС 000003516 від 12 жовтня 2023 року.

07 листопада 2023 року АТ «Страхова компанія «ІНГО» складено страховий акт № 6309199, відповідно до якого визначено страхувальнику до відшкодування розмір збитку 372 932.47 грн. Вказаний розмір збитку встановлено на підставі рахунку-фактури № МС 000003516 від 12 жовтня 2023 року, складеного ТОВ «М Моторс».

Зазначене свідчить про понесення ТОВ «ОТП Лізинг» збитків у зв`язку із пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортно-пригоди автомобіля марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 .

24 листопада 2023 року позивачем ТОВ «ОТП Лізинг» виплачено 372932.47 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 24624 від 24 листопада 2023 року.

Відповідно до акту виконаних робіт від 27 грудня 2023 року № МС 000005026 ТОВ «М Моторс» виконало роботи по ремонту автомобіля марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 ,та замінило запчастини (матеріали) на суму 372 932. 47 грн.

Автомобіль марки «Renault Meganе», державний номерний знак НОМЕР_2 , був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УСГ» за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № ЕР/213752211 (ліміт за шкоду майну становить 160 000 грн., франшиза 3200 грн.). Цієї обставини представник відповідача у судовому засіданні не заперечував.

Згідно із ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Отже, позивач вправі вимагати у ОСОБА_1 , як в особи, відповідальної за заподіяні збитки, виплаченого ним страхувальнику страхового відшкодування у розмірі 216 132.47 грн. (372 932.47 грн. -156 800 грн.)

Вказана сума виплачена позивачем на користь ТОВ «ОТП Лізинг», що підтверджується платіжною інструкцією платіжною інструкцією № 24624 від 24 листопада 2023 року.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Щодо доводів сторони відповідача суд зазначає таке.

Так, заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зазначив про необгрунтованість звіту про оцінку матеріальних збитків, заподіяних власнику транспортного засобу, вважаючи завищеним розмір заявленої позивачем шкоди у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 при огляді транспортного засобу марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого проводився звіт вартості заподіяної шкоди, відомостей про виявлені дефекти та пошкодження транспортного засобу, обгрунтування засобів та обсягу необхідних відновлювальних робіт для їх усунення, результатів візуального огляду щодо відповідності номерів кузова, шасі та інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, фотоматеріалів та ін.

Разом з тим суд відхиляє такі доводи представника відповідача, оскільки судом розглядається спір про відшкодування шкоди, завданої виплатою страхового відшкодування, під час якого досліджуються обставини, чи дійсно страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування та в яких фактичних затратах.

Так, відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Позивачем підтверджено суму фактичних та реальних витрат страхувальника у розмірі 372 932.47 грн. (рахунок-фактура № МС 000003516 від 12 жовтня 2023 року, складений ТОВ «М Моторс», акт виконаних робіт 27 грудня 2023 року № МС 000005026, платіжна інструкція № 45241 від 26 жовтня 2023 року). Цими письмовими доказами підтверджується вартість затрачених на ремонт автомобіля коштів, тобто вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт.

Суд зазначає, що непогодження представника відповідача із звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 13 жовтня 2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , через неповідомлення про огляд пошкодженого транспортного засобу із участю ОСОБА_4 та інші міркування, викладені ним у відзиві на позов, не спростовує встановлених судом обставин визначення розміру шкоди внаслідок виплати страхового відшкодування, такий звіт не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки в ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені відповідною потерпілою особою. Більше того, доказів оспорювання такого звіту у встановленому порядку та визнання його недійсним, до суду не подано.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що «Страхова компанія «ІНГО» має право вимоги до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування страхувальнику у сумі 216 132.47 грн.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3242 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 20460 від 10.09.2024. Відтак, з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 4, 13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» кошти, виплачені як страхове відшкодування, у сумі 216 132 (двісті шістнадцять тисяч сто тридцять дві) грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» судові витрати у виді судового збору у сумі 3242.00 (три тисячі двісті сорок дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», місцезнаходження: вул. Бульварно- Кудрявська,33, м.Київ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 16285602.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник відповідача: адвокат Мельник Юрій Олександрович: місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Л.С.Ромазан

Повне судове рішення складене 05 серпня 2025 року