Справа № 493/630/25
Провадження № 2/493/504/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

17.04.2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2023 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» договір про надання фінансового кредиту № 15744-05/2023, договір був укладений в електронній формі. Після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, ТОВ «ФК «Інвеструм» 11.05.2023 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту № 15744-05/2023 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору.

В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником ТОВ «ФК «Інвеструм» здійснив ідентифікацію і верифікацію особи. ТОВ «ФК «Інвеструм» на номер телефону ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему надіслав одноразовий ідентифікатор W3761, котрий у свою чергу відповідачем було введено/відправлено ТОВ «ФК «Інвеструм» у відповідному розділі сайту, чим він прийняв пропозицію укладення договору про надання фінансового кредиту № 15744-05/2023.

ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, шляхом перерахування грошових коштів на картку позичальника.

03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «ФК «Інвеструм» передав ТОВ «Стар Файненс Груп», а ТОВ «Стар Файненс Груп» прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у ТОВ «ФК «Інвеструм» за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «ФК «Інвеструм». Відповідно до Додатку 1 (Реєстру Боржників) до договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 року, в тому числі було відступлено і заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 15744-05/2023.

29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на даний час назва ТОВ«СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуває Права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитними договорами та сплачує ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 15744-05/2023 складає: 68622,00 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 15000,00 грн., заборгованість за відсотками 53622,00 грн., неустойка - 0,00 грн. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань, відтак позивач змушений звернутись до суду та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 68622,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення, надавши суду докази їх надсилання.

Представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в позові та в клопотанні, яке подане разом позовом, просив розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Ухвалою судді від 22.04.2025 року постановлено відкрити провадження в даній цивільній справі, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

08.05.2025 року через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Москаленка Р.А. надійшов відзив з додатками на позовну заяву, в якому він зазначив, що просить частково задовольнити позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а саме стягнути з відповідача ОСОБА_1 лише тіло кредиту в розмірі 15000,00 грн., оскільки відповідач проходить службу в армії військовослужбовцем безперервно з 2019 року, що підтверджується його військовим квитком. На дату укладення кредитного договору, в період виконання його умов, на відповідача поширювалися пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто, у нього відсутній обов`язок щодо плати процентів за користування кредитом.

Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, відзив представника відповідача, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.05.2023 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» укладено договір про надання фінансового кредиту № 15744-05/2023. Відповідно до п. 1.1. договору товариство надало ОСОБА_1 фінансовий кредит у розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п.1.2. договору, кредит надається строком на 360 днів, тобто до 04.05.2024 року. Відповідно до п. 1.4.1 договору, процента ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 договору.

Договір укладено в електронній формі. ТОВ «ФК «Інвеструм» на номер телефону ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему надіслав одноразовий ідентифікатор W3761, котрий у свою чергу відповідачем було введено/відправлено ТОВ «ФК «Інвеструм» у відповідному розділі сайту, чим він прийняв пропозицію укладення договору про надання фінансового кредиту № 15744-05/2023.

Відповідно до довідки, наданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2919_11 від 18.03.2025 року, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 11.05.2023 року о 20:35 год. на суму 15000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції НОМЕР_2 .

03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «ФК «Інвеструм» передав ТОВ «Стар Файненс Груп», а ТОВ «Стар Файненс Груп» прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у ТОВ «ФК «Інвеструм» за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «ФК «Інвеструм». Відповідно договору, відступлення права грошової вимог і всіх інших прав, належних ТОВ «ФК «Інвеструм» за основними договорами, та їх перехід від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп» відбувається у дату кладення договору та акту приймання-передачі.

Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 року та Акту прийому-передачі, було відступлено заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №15744-05/2023.

29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (теперішня назва ТОВ «СВЕА ФІНАНС», підтверджується копією нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви) було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуває Права вимоги від ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитними договорами та сплачує ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Відповідно договору, Права вимоги переходять ТОВ «Росвен Інвест Україна» з моменту підписання договору, після чого ТОВ «Росвен Інвест Україна» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами.

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 15744-05/2023 (станом на дату цього відступлення права вимоги) складає: 68622,00 грн., з них: сума простроченого основного боргу за кредитом - 15000,00 грн., сума прострочених процентів 53622,00 грн.

З розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 15744-05/2023 від 11.05.2023 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає: 68622,00 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 15000,00 грн., заборгованість за відсотками 53622,00 грн.

У п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Інвеструм», правонаступником якого є позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС», свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 15744-05/2023 від 11.05.2023 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору. Розрахунок підтверджує існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договорів факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором до позивача по справі.

Враховуючи ту обставину, що в порушення умов договору про надання фінансового кредиту № 15744-05/2023 відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернув, то позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Що стосується вимог позивача в частині стягнення із відповідача відсотків в загальній сумі 53622,00 грн., то слід зазначити таке.

Відповідач ОСОБА_1 визнав заборгованість за основною сумою кредиту та заперечував проти стягнення із нього заборгованості за відсотками з огляду на його статус військовослужбовця, який був на момент укладення кредитного договору та строку його дії, а також положенням п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, в статтях 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

З моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період, скасування особливого періоду буду здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України; на момент подання позову в Україні діяв особливий період.

Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_3 від 28.10.2019 року ОСОБА_1 з 07.10.2019 року проходить безперервну військову службу.

Також до матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 долучив копію посвідчення учасника бойових дій на своє ім`я серії НОМЕР_4 від 25.05.2020 року.

Таким чином, на відповідача ОСОБА_1 як на військовослужбовця, на особливий період, поширювалися пільги передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його військової служби, забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України.

Оскільки відсотки за користування кредитом в загальній сумі 53622,00 грн. були нараховані відповідачу в той період, коли останній проходив військову службу, тому з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків.

Аналізуючи надані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з врахуванням вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, яка становить 15000,00 грн., яка і підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України).

Як вбачається з наданої платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 1096 від 08.04.2025 року за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а оскільки позовнівимоги підлягають до часткового задоволення, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 529,51 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 509, 526, 530, 549, 625, 626, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 178, 247, 261, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, заборгованість за Договором № 15744-05/2023 від 11.05.2023 року у розмірі 15000,00 грн. та судовий збір в сумі 529,51 грн., а всього 15529,51 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ