УХВАЛА

07 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 686/600/15-ц

провадження № 61-8639ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 квітня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 квітня 2025 рокуапеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27 березня 2008 року

№ НМІВGА00008054 у сумі 34 746,67 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом у сумі 32 658,91 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 2032,31 долара США, заборгованість по комісії у сумі 32,57 доларів США, пеню у сумі 22,88 доларів США та витрати по оплаті судового збору у сумі 23 604,02 грн.

Вирішено питання стягнення судового збору.

У липні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 квітня 2025 року (повний текст складено 04 квітня

2025 року) з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 03 липня 2025 року

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2025 року визнано підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними. У задоволенні клопотання про звільнення від сплати (зменшення суми) судового збору відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 квітня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху

та надано строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У наданий суддею строк заявник надала матеріали на усунення недоліків.

У своєму клопотанні, поданому на усунення недоліків, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки у засіданні присутня не була, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції не було вручено.

Вказує, що 03 квітня 2025 року розірвала договір про надання правничої допомоги, тому адвокат не передав повний текст постанови.

16 червня 2025 року заявник ознайомилася з матеріалами справи та текстом постанови Хмельницького апеляційного суду від 02 квітня 2025 року. Зазначає, що за місцем реєстрації не проживала, у матеріалах справи відсутні докази отримання копії оскаржуваної постанови.

На підтвердження зазначеного надає відповідні фотокопії сторінок матеріалів справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а недоліки усунуто у розумний строк після отримання відповідної ухвали

про повернення касаційної скарги, його можливо поновити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 квітня 2025 року скасувати, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року залишити в силі.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах,

що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного

у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц,

від 29 травня 2019 року у справі № 539/1582/16-ц, від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704/17, від 20 травня 2022 рку у справі № 336/4796/18, від 06 листопада 2023 року у справі № 725/8953/21, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 квітня 2025 року.

Витребувати з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу № 686/600/15-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 06 вересня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник