Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2025 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участю секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач ОСОБА_1 мотивував тим, що він досяг повноліття, навчається та потребує матеріальної допомоги. Відповідач ОСОБА_2 є його батьком та відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання його як повнолітньої дитини, що навчається. А тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, яка навчається, у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Суд встановив, що батьком дитини ОСОБА_1 є відповідач у справі ОСОБА_2 , що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Встановлено, що ОСОБА_1 досяг ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Згідно довідки від 30.08.2024 року Вінницького національного технічного університету позивач ОСОБА_1 є студентом першого курсу групи 174 денної, бюджетної форми навчання факультету інтелектуальних інформаційних технологій та автоматизації Вінницького національного технічного університету (IV ступеня акредитації). Термін навчання з 01.09.2024р. по 30.06.2028р.

Позивач, після досягнення повноліття, продовжує навчатись на денній формі навчання, у зв`язку з чим об`єктивно потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Позивач ОСОБА_1 є сином відповідача, на день звернення до суду не досяг 23 років, навчається на денній формі, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, а відповідач, стан здоров`я котрого є задовільний, є працездатною особою та має можливість і обов`язок забезпечувати утримання сина. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

З урахуванням встановлених обставин справи, обов`язку кожного із батьків утримувати повнолітню дитину на період навчання, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, починаючи з часу звернення позивача до суду з даним позовом.

Заявлений позивачем розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, є достатнім та справедливим.

Тому такий розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини слід стягувати з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що відповідатиме вимогам закону та зможе забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача.

Визначаючи такий розмір аліментів, суд переконаний, що цієї суми, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні дитини, буде достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітнього сина, який навчається.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі статей 141, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 142, 247, 263-265, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, щомісяця в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), починаючи з 30.04.2025 року до закінчення навчання, а саме до 30.06.2028 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: