Справа № 464/512/25
пр.№ 2/464/821/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова у складі: судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 464/512/25 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у сумі 11 595, 58 грн, за період з 01.09.2022 по 31.12.2023, а саме з постачання теплової енергії у розмірі 2 518,55 грн, з постачання гарячої води у розмірі 9 077,03 грн, покликаючись на невиконання відповідачами обов`язку щодо сплати житлово-комунальних платежів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2025 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 22 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву.

Відповідачами подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов заперечують, оскільки ними в зазначений період належним чином здійснювалися оплати за надані та спожиті позивачем послуги з постачання гарячої води та постачання теплової енергії. Крім того, позивачем не враховано, що вузол обліку теплової енергії в зв`язку з ремонтними роботами було опломбовано 23.11.2024 року, а вузол обліку гарячої води опломбовано 04,01.2024 року.

Представником позивача Капрановою Н.Я. подано додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що позивачем всі оплати відповідачів були зараховані на його особовий рахунок згідно умов Індивідуального договору.

Ухвалою судді від 13 травня 2025 року постановлено проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У порядку п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 463/6799/18 зробив висновок, що положення щодо договірного характеру спірних правовідносин закріплені у частині перші статті 12 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», за яким надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Як регламентовано ст.ст.1, 5, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення;

Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Плата за абонентське обслуговування нараховується у відповідності до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц).

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання (ч.6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

У силу вимог п.п.14, 38 Правил надання послуг постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року за № 830, в редакції від 08 вересня 2021 року за № 1022, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

У ході розгляду справи встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Указане підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації та відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру від 21 січня 2025 року.

Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» до будинку відповідача надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що підтверджується ВОТЕ № 0904, № 3212.

Для здійснення оплати за надані послуги відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач, покликаючись на неналежне виконання відповідачами обов`язку із оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, долучає розрахунок заборгованості на загальну суму 11 595, 58 грн, за період з 01.09.2022 по 31.12.2023, а саме з постачання теплової енергії у розмірі 2 518,55 грн, з постачання гарячої води у розмірі 9 077,03 грн.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачем наведений розрахунок не заперечено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Судом встановлено, що з 04.04.2002 до 21.08.2023 за адресами АДРЕСА_2 був встановлений ВОТЕ № 0904, який обліковував послуги з постачання теплової енергії і гарячої води на два будинки.

Надана у відзиві інформація, що з 04.07.2023 припинилась подача теплової енергії до будинку відповідачів не знайшла свого підтвердження. ВОТЕ № 0904 було від`єднано від будинку АДРЕСА_3 ) 21.08.2023 року, що підтверджується актом повірки ВОТЕ.

Тому нарахування і облік послуг здійснювались згідно показань лічильника до 21.08.2023 року.

Після встановлення ІТП за адресою АДРЕСА_3 був встановлений ВОТЕ № 3212. 24.11.2023 був взятий на облік теплолічильник, який обліковує опалення, тому нарахування з 24.11.2023 по 31.12.2023 є правомірними і підтверджуються показниками ВОТЕ.

Вузол обліку гарячої води опломбовано і прийнято на облік 04.01.2024. Нарахування за постачання гарячої води і витрати т/е на функціонування системи гарячої води з вересня по грудень 2023 не проводились.

Інші докази ненадання чи неналежного надання житлового-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні.

Щодо неврахування позивачем квитанцій про оплату, на що покликається відповідач у наданому відзиві, суд зазначає наступне.

Згідно Правил надання послуги з постачання теплової енергії № 830 і Правил надання послуги з постачання гарячої води № 1182 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу). Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Розрахунок заборгованості за постачання теплової енергії і гаряче водопостачання був сформований за період з 01.09.2022 по 31.12.2023. Разом з тим, у відповідача станом на 01.09.2022 була наявна заборгованість за попередній період в сумі 6 462,32 грн (за теплову енергію 2 035,66 грн і гаряче водопостачання - 4 426,66 грн).

Згідно з умовами Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та Індивідуального договору з постачання гарячої води (п.36), у разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності, а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Виходячи з вищенаведеного: Оплати за послугу з постачання теплової енергії оплата від вересня 2022 в сумі 118,33 грн, була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022) оплата від жовтня 2022 р. в сумі 677,33 грн була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), оплата від листопада 2022 р. в сумі 1 517,50 грн була частково зарахована в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), а саме 1 240,00 грн. і залишок суми 277,50 грн було зараховано в поточний період (листопад 2022 року). Всі наступні оплати зараховувались в поточні періоди Загалом за період з 01.09.2022 по 31.12.2023 відповідач здійснив оплату послуг з постачання теплової енергії на суму 7 534,50 грн, (з яких 2035,66 грн було зараховано в погашення заборгованості, яка виникла до 01.09.2022 а 5 498,84 грн було зараховано в позовному періоді).

Оскільки частина оплачених коштів була зарахована в рахунок заборгованості до позовного періоду (до 01.09.2022.), а саме 2 035,66 грн, (118,33 грн+677,33+1 240,00 грн), тому ці оплати і не відображені у відомості про нарахування та оплату послуги постачання гарячої води.

Оплати за послугу з постачання гарячої води: оплата від вересня 2022 р. в сумі 408,34 грн, була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022) оплата від листопада 2022 року в сумі 384,00 грн була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), оплата від грудня 2022 в сумі 500,00 грн була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), оплата від січня 2023р в сумі 523,52 грн була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), оплата від лютого 2023 року в сумі 381,04 грн була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), оплата від березня 2023 в сумі 476,30 грн була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), оплата від квітня 2023 року в сумі 952,60 грн була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), оплата від червня 2023 в сумі 476,30 грн була зарахована повністю в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), оплата від липня 2023 року в сумі 408,34 грн була частково зарахована в рахунок заборгованості за попередній період (до 01.09.2022), а саме 324,56 грн і залишок суми 83,78 грн було зараховано в поточний період (липень 2023 року).

Всі наступні оплати зараховувались в поточні періоди Загалом за період з 01.09.2022 по 31.12.2023 відповідач здійснив оплату послуг з постачання гарячої води на суму 5 272,52 грн, (з яких 4 426,66 грн було зараховано в погашення заборгованості, яка виникла до 01.09.2022, а 845,86 грн було зараховано в позовному періоді).

Оскільки частина оплачених коштів була зарахована в рахунок заборгованості до позовного періоду (до 01.09.2022), а саме 4 426,66 грн, (408,34+384,00+500,00+523,52+381,04+476,30+952,60+476,30+324,56грн), тому ці оплати і не відображені у відомості про нарахування та оплату послуги постачання гарячої води.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що всі оплати відповідачів були зараховані на їхній особовий рахунок згідно умов Індивідуального договору.

З урахуванням наведених норм та фактичних обставин справи відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті житлово-комунальних платежів за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги у сумі 11 595, 58 грн, за період з 01.09.2022 по 31.12.2023, а саме з постачання теплової енергії у розмірі 2 518,55 грн, з постачання гарячої води у розмірі 9 077,03 грн, а також 3 028,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , м. Львів, вул. Данила Апостола, 1

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ,

Повне рішення суду складено 04 серпня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Галина ШАШУРІНА