Справа № 214/6237/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу цивільної справи за підсудністю

05 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 26.06.2025, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 04.08.2012 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, актовий запис №438; строк на примирення подружжю не надавати; судові витрати покласти на позивача.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали позову передано у провадження судді ОСОБА_3 26.06.2025.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України 04.08.2025 на запит суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповідями №№1639557, 1639576 від 05.08.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманими в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 дійсно має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви та письмові матеріали, суд дійшов висновку про доцільність передачі матеріалів позовної заяви для розгляду за підсудністю до належного суду зважаючи на таке.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд,встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

У постанові Верховного Суду від 24.06.2024 у справі №554/7669/21 вказано, що «принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України. Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ. Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції. Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів».

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися.

Загалом, перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у ст.28 ЦПК України, зокрема, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Право вибору між судами, яким згідно з правилами загальної та альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, однак за наявності підстав для застосування альтернативної підсудності.

Оскільки спір у справі стосується розірвання шлюбу, тому правила визначення підсудності за вибором позивача за ч.2 ст.28 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання застосовуються виключно у випадку наявності однієї з обставин, визначених цією нормою, та за умови, що при зверненні до суду позивач обрав саме альтернативну підсудність.

Дослідженням змісту позовної заяви ОСОБА_1 , встановлено, що позов ним пред`явлено на підставі ч.1 ст.27 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Разом з тим, за актуальною інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманою в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, за змістом позову, ОСОБА_1 також вказує, що відповідач зареєстрована саме за цією адресою, помилково визначивши територіальне розташування за Саксаганським районом м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл.

Відтак, встановлені судом обставини визначають підсудність пред`явленої ОСОБА_1 позовної заяви про розірвання шлюбу саме Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ураховуючи наведені обставини, та зважаючи, що зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на території Довгинцівського р-ну м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, правом на визначення підсудності за ч.2 ст.28 ЦПК України позивач не скористався, тому суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не підсудна Саксаганському районному м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а відтак підлягає передачі Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суд зауважує, що дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України). Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Керуючись ч.1 ст.27, ч.2 ст.28, ст.ст.31, 32, 260, 261, 352-353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд за підсудністю Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Передачу справи здійснити не пізніше 5 днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Копію ухвали направити позивачеві для відома.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу складено та підписано 05.08.2025.

Суддя О.І. Євтушенко