Провадження №2/523/6324/25
У Х В А Л А

"08" серпня 2025 р.

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Кисельов В.К., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої звертається адвокат Зуєва Ірина Іванівна, 05.08.2025р. звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину вказаного нерухомого майна за позивачем, оскільки звернення позивача до суду з відповідними позовними вимогами спрямоване на захист його майнових прав. Так, після отримання ухвали судді Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., від 11.09.2024 по справі № 523/14482/24 про прийняття позовної заяви гр. ОСОБА_2 , до розгляду та відкриття провадження у справі про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення його з приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому він був зареєстрований, та ознайомившись із додатками до позовної заяви, позивачу стало відомо, що їх спільний із колишньою дружиною гр. ОСОБА_2 житловий будинок, який вони придбали за їхні із дружиною спільні кошти та обслуговували під час спільного подружнього життя, перебудовували, проводили капітальні ремонти, відновлювали після пожежі, якимось чином був оформлений на гр. ОСОБА_3 (батько дружини) на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2004 та потім 17.11.2005 року житловий будинок за вказаною адресою був, нібито, подарований його колишній дружині згідно договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 2-617.

Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; п.2)ч.1ст. 176 ЦПК України.

Проте подана позовна заява викладеним вимогам не відповідає.

Згідно ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», визначено, що у разі подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру, судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до п.1.2) ч.2 ст.4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, відповідно до вимог ч. 3 ст.6 Закону

Так, позивачем заявлено вимогу про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, яка відноситься до немайнових вимог, та вимогу про визнання права власності на частину нерухомого майна- майнова вимога. Оскільки позивачем ціна позову вказана в розмірі 417886 грн.. тому 1% від ціни позову складає 4178,86 грн.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяви (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При перевірці сплати ОСОБА_1 судового збору за розгляд заявлених вимог виявлено, що квитанція про сплату №37607526 від 06.12.2024 р., була приєднана до справи №523/20070/24, яка перебувала в провадження судді Малиновського О.М. та ухвалою від 19.05.2025р. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя було залишено без розгляду на підставі п.3ч.1ст.257 ЦПК України, а тому не може бути врахована як сплата судового збору у справі №523/15979/25.

Крім того, позивачу слід сплатити 1211,20 грн. за розгляд вимог немайнового характеру за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті суду.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна- залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання

Ухвала про залишення позовної заяви без руху щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу складено та підписано 08.08.2025р.

Суддя: В.К.Кисельов