Номер провадження: 22-з/813/232/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря Булацевської Я.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідачі комунальне підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», Виконавчий комітет Одеської міської ради, Департамент міського господарства Одеської міської ради, Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради,

третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса,74/1»

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса,74/1», про відшкодування шкоди,

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду знаходилась апеляційні скарги представників Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради на рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2024 року у справі за вищевказаним позовом.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційні скарги представників Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради задоволено частково.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2024 року скасовано.

Постановлено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса,74/1» про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу впавши деревом задоволено частково.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення яким задоволено позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду заподіяну знищенням транспортного засобу у розмірі 421080 грн., зобов`язано ОСОБА_1 передати після повної виплати шкоди у розмірі 421080 грн.

Залишки автомобіля BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , знищеного після падіння дерева на машину передати Виконавчому комітету Одеської міської ради.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради понесені їм судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у загальному розмірі 3369,00 грн..

В подальшому до Одеського апеляційного суду надійшла заява представника Департаменту міського господарства Одеської міської ради щодо вирішення питання стосовно стягнення витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Мотивуючи таку заяву, зазначила, що ними були понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 5052,96 грн.

За положенням п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; а також, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За ч. ч. 3-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Учасники провадження повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, але ж в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

01 травня 2025 року справу № 947/10209/24 розглянуто апеляційним судом та ухвалено постанову, але ж не вирішено питання про судові витрати, про які заявлено представником Департаменту міського господарства Одеської міської ради в поданій заяві щодо стягнення з позивача витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 5052,96 грн.

Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ст. 141 ЦПК передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

У п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України зазначено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду міста Одеси від 23 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 74/1» про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу впавши деревом - задоволено частково.

Стягнуто у солідарному порядку, з відповідачів Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 406 910,00 гривень.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з відповідачів Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради понесені їм судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у загальному розмірі 3369,00 грн., у рівних частках, тобто по 1123 гривні з кожного відповідача .

У своїй апеляційній скарзі представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2024 в частині стягнення з Департаменту міського господарства Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок падіння дерева на його автомобіль та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з Департаменту міського господарства Одеської міської ради матеріальної шкоди, завданої внаслідок падіння дерева на його автомобіль та судового збору, відмовити.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01.05.2025 зокрема апеляційну скаргу представника Департаменту міського господарства Одеської міської ради задоволено частково, рішення в цій частині скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у позовних вимогах у цій частині.

Таким чином, враховуючи, що при подачі апеляційної скарги скаржником слід було сплатити судовий збір у розмірі 1684,50 гривні.

Відповідно до ст. 141 ЦК України судові витрати Департаменту міського господарства Одеської міської ради мають бути відшкодовані позивачем ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Щодо доводів представника позивача про наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового, зважаючи на положення п.п. 12,13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів зазначає про таке.

Пунктом 12 частини першої статті 5 Закону визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 640/7310/19 погодилась із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення особи від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки зміст заявлених вимог свідчить, що вони не пов`язані з виконанням особою військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків.

Аналогічним чином Верховним Судом були застосовані положення пункту 12 частини першої статті 5 Закону в ухвалах від 26 липня 2023 року в справі № 755/25044/14-ц, від 29 червня 2023 року в справі №274/1676/22, від 23 січня 2023 року в справі № 761/553/21.

Зміст заявлених ОСОБА_1 вимог (про відшкодування шкоди завданим падінням дерева) свідчить, що вони не пов`язані з виконанням ним військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків, що не дає суду приводу вважати ОСОБА_1 звільненим від сплати судового збору за наведеною ним підставою.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З огляду на зміст позовних вимог, зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав скаржника саме як учасника бойових дій.

Отже, відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", тому скаржнику необхідно сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі N 9901/311/19 (провадження N 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі N 545/1149/17 (провадження N 14-730цс19).

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що в межах справи №567/79/23, в ухвалі від 11 вересня 2024 року, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що із часу прийняття нею 09 жовтня 2019 року постанови у справі N 9901/311/19, як і постанови від 12 лютого 2020 року у справі N 545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону N 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості. Велика Палата Верховного Суду не встановила об`єктивних причин відступу від правового висновку, якими, за її усталеною практикою, можуть бути очевидні вади попереднього рішення (неефективність, неясність, неузгодженість) чи зміна суспільного контексту.

Таким чином враховуючи, що постановою апеляційного суду було задоволено апеляційну скаргу частково, принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь Департаменту міського господарства Одеської міської ради витрат понесених за подання апеляційної скарги у вигляді судового збору у розмірі 1684,50 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 270, 381 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву Смирнової Наталії В`ячеславівни, яка діє в інтересах Департамент міського господарства Одеської міської ради, про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Департамента міського господарства Одеської міської ради () судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1684 гривень 50 копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко