Справа № 550/976/25
Провадження № 2/550/464/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Литвин В.В.,

ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку про необхідність залишення вказаної заяви без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 гривень.

Отже, з урахуванням наведеного, при поданні до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, сплаті підлягає судовий збір у розмірі не менше 1 211,20 грн. (3 028,00 грн х 0,4) та не більше 15 140,00 грн (3 028,00 грн х 5).

При поданні ж до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги, які мають майновий та немайновий характер, до позовної заяви позивач мав додати докази сплати судового збору, як за майнову вимогу, так і за немайнову.

До позовної заяви додано копії квитанцій про сплату судового збору № ПН587 та № ПН596 від 18.12.2024, на суму 1 211,20 грн. кожна. Однак, як встановлено відділом діловодства суду при реєстрації позовної заяви, вказані квитанції вже були використані у справі № 550/110/25 за аналогічним позовом, який ухвалою суду від 05 травня 2025 року залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та неподанням позивачем без поважних причин витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору (п.п. 3, 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі - залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Тобто, у такому випадку судовий збір не підлягає поверненню та вважається сплаченим в дохід держави.

Таким чином, квитанції про сплату судового збору № ПН587 та № ПН596 від 18.12.2024 не можуть бути повторно використані як підтвердження сплати судового збору в іншій справі, в даному випадку у справі № 550/976/25.

З урахуванням наведеного, позивачем не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують сплату судового збору саме за подання даного позову, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали позивачу. У випадку неусунення причин, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що строк дії доданого позивачем до позовної заяви Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сплинув 29.04.2025.

Керуючись ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 та п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 4 ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, та визнання права власності на земельну ділянку - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків - сім днів з дати отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Литвин