Справа № 148/1911/25
Провадження № 2-н/148/102/25
У Х В А ЛА

про відмову у видачі судового наказу

08 серпня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О., розглянувши заяву представниці заявниці адвоката Басараб Олени Дмитрівни, яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АВ № 1220150 від 29.07.2025 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В:

До Тульчинського районного суду Вінницької області через підсистему «Електронний суд» звернулась адвокат Басараб О.Д. про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про відмову у видачі наказу, з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 19 ЦПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику на відомо.

Згідно ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто, однією з необхідних умов звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є те, що вимога про стягнення аліментів не повинна бути пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Беручи до уваги той факт, що до матеріалів заяви не додано свідоцтва про шлюб або копії рішення суду про розірвання шлюбу з боржником, що на підставі ч. 1 ст. 122 СК беззаперечно свідчило би про неоспорюванне походження дитини від боржника. А також те, що представницею заявниці в заяві вказано, що заявниця з боржником перебували у фактичних шлюбних відносинах, тому відомості про батька могли бути внесені на підставі ст. 126 або ст. 135 СК України, що в свою чергу може бути пов`язане зі встановленням чи оспорюванням батьківства.

Вважаю необхідним зазначити, що відповідних доказів, які б підтверджували батьківство боржника по відношенню до дитини, зокрема, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 або ж копії актового запису № 70 від 12.06.2024 про народження дитини, де вказана підстава внесення відповідного запису та містяться відомості про батька, відповідно до ч.2 ст. 125 СК України, представницею заявниці до матеріалів справи не долучено, що позбавляє суд можливості визначити його батьківство або його відсутність по відношенню до дитини.

Приписами п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу в разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що батьківство боржника по відношенню до дитини не підтверджено, приходжу до висновку, що представницею заявниці заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, а тому вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу на підставі п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись 163, ст. 165 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.

Копію ухвали для відома надіслати заявниці.

У відповідності до частини 7 статті 14 ЦПК України копія ухвали направляється представниці заявниці засобами підсистеми «Електронний суд», що не позбавляє останню отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Дамчук