БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/6226/17 провадження № 4-с/361/45/25
У Х В А Л А

«08» серпня 2025 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О. перевіривши скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, учасники справи: ОСОБА_2 , Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ, Служба у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Броварського району Київської області,

в с т а н о в и в:

У провадження суду надійшла вищевказана скарга на неправомірні дії старшого державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Цахло О.А. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

05 серпня 2025 року головуючим суддею у даній справі визначено суддю Василишина В.О.

Головуючий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О. вважає за необхідне заявити самовідвід у даній справі з огляду на наступне.

Так, 16 червня 2025 року у провадження судді Василишина В.О. надійшла скарга

ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність та дії державного виконавця (провадження

№ 4-с/361/38/25).

20 червня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Василишина В.О.

Ухвалою суду від 30 червня 2025 року заяву про відвід визнано необґрунтованою, передано заяву про відвід судді Василишина В.О. для її вирішення в іншому складі суду відповідно до вимог частини третьої статті 40 та частини першої статті 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 01 липня 2025 року у задоволенні заяви про відвід відмовлено.

Ухвалою суду від 10 липня 2025 року суддею Василишиним В.О. заявлено самовідвід у справі № 361/6226/17 (провадження № 4-с/361/38/25).

02 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 справа

№ 3616226/17 (провадження № 4-с/361/39/25).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

02 липня 2025 року головуючим суддею у справі № 3616226/17 (провадження № 4-с/361/39/25) визначено суддю Василишина В.О.

Ухвалою суду від 10 липня 2025 року суддею Василишиним В.О. заявлено самовідвід у справі № 361/6226/17 (провадження № 4-с/361/39/25).

16 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 справа № 3616226/17 (провадження № 4-с/361/41/25).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

16 липня 2025 року головуючим суддею у даній справі визначено суддю Василишина В.О.

Ухвалою суду від 17 липня 2025 року суддею Василишиним В.О. заявлено самовідвід у справі № 361/6226/17 (провадження № 4-с/361/41/25).

30 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 справа № 3616226/17 (провадження № 4-с/361/44/25).

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року суддею Василишиним В.О. заявлено самовідвід у справі № 361/6226/17 (провадження № 4-с/361/44/25).

Відповідно до статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» наголошував, що суду потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У рішенні «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Згідно з пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Окрім того, відповідно до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним з елементів довіри суспільства, в тому числі й учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Наведені обставини свідчать про неможливість розгляду справи в такому складі суду, мотиви заявлення самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практиці Європейського суду з прав людини, положенням статті 36 ЦПК України та статті 15 Кодексу суддівської етики.

Зважаючи на наведене, з метою недопущення сумнівів щодо неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи, суддя дійшов висновку про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись статтею 36, 39, 40 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заявити самовідвід судді Василишину Валерію Олександровичу у справі № 361/6226/17 (провадження № 4-с/361/45/25).

Відвести суддю Василишина Валерія Олександровича від розгляду цивільної справи

№ 361/6226/17 (провадження № 4-с/361/45/25) за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, учасники справи: ОСОБА_2 , Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ, Служба у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Передати справу № 361/6226/17 (провадження № 4-с/361/45/25) до канцелярії Броварського міськрайонного суду Київської області для проведення авторозподілу, відповідно до вимог частини третьої статті 14 та статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Василишин