СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/610/25
Провадження №2/547/425/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання О.О.Харченко,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у залі судових засідань № 2, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (далі ТОВ "Факторинг Партнерс") звернувся до суду із позовом в електронній формі до відповідачки ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачкою зобов`язань щодо повернення коштів за договором про надання фінансового кредиту № 864008 від 30.09.2022, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" (далі - ТОВ "Слон Кредит") та ОСОБА_1 , внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідачки перед позивачем у сумі 28882,94 грн, з яких 17809,68 грн суми заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 11073,26 грн сумиа заборгованості за нарахованими процентами. Позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги № 31012025 від 31.01.2025 із ТОВ "Слон Кредит".

Крім того позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу 13000,00 грн. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 05.06.2025 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачці, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення судової повістки і копії ухвали суду від 05.06.2025; повідомлено відповідачці, що позивач надіслав їй засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта стандарт" цінним листом з описом вкладення № 115 копію позовної заяви з додатками, які й розглядаються судом у цій справі.

Представник позивача просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 4).

Відповідачка ОСОБА_1 судову повістку на 16.07.2025 і копію ухвали суду не отримала 19.06.2025 за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 78, 79, 83, 84, 85), у зв`язку з тим, що поштове відправлення повернулося до суду з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", що є належним врученням відповідачці судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання згідно із п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

16.07.2025 судове засідання відкладене до 06.08.2025 о 14:30 год.

24.07.2025 відповідачка отримала судову повістку на 06.08.2025 (а.с. 101).

04.08.2025 сплив строк складення відзиву на позов (19.06.2025 + 15 днів).

05.08.2025 відповідачка ознайомилася у суді з матеріалами справи (а.с. 102).

06.08.2025 у судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилася. 05.08.2025 подала заяву про перенесення на іншу дату розгляду справи через неможливість з`явитися у судове засідання. Будь-яке застереження чи пояснення щодо причини неявки до суду не зробила (а.с. 103).

Станом на 06.08.2025 суд не отримував відзиву на позов чи будь-яких інших письмових заяв, клопотань тощо від відповідачки.

Ураховуючи зазначені обставини, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК, суд 06.08.2025 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідачки, зокрема й через не повідомлення відповідачки про причини неявки у засідання, які могли б бути визнані судом поважними.

За відсутності учасників справи (їх представників) розгляд справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), вивчивши матеріали справи і надані до суду докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини

30.09.2022 між ТОВ "Слон Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 864008 у сумі 25000,00 грн на споживчі цілі, строком на 731 день з кінцевим терміном повернення до 30.09.2024. Терміни і суми повернення кредиту, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення: перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125 % річних) за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100 % річних. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 260,34% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 63388,89 грн. Без забезпечення у вигляді застави. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування 20000,00 грн на поточний рахунок НОМЕР_1 , реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб, а інші 5000,00 грн на користь кредитодавця з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом (а.с. 14-29, 68-71).

Отже між сторонами укладено кредитний договір.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України далі ЦК).

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК).

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 526 ЦК).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК).

Згідно платіжної інструкції АТ КБ "ПриватБанк" № 18354 від 30.09.2022 ТОВ "Слон Кредит" перерахував на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 20000,00 грн (а.с. 30), чим надав передбачений договором кредит 25000,00 грн за вирахуванням 5000,00 грн процентів за перший день користування кредитом.

Згідно складеного ТОВ "Слон Кредит" розрахунку заборгованості, О.І.Хуголь станом на 05.03.2025 має заборгованість за кредитним договором № 864008 від 30.09.2022 сумі 28882,94 грн із них 14456,96 грн заборгованість за кредитом, 11073,26 грн заборгованість за процентами. Усього здійснено 10 платежів із 24 належних за договором. Останній платіж з метою повернення кредиту здійснено позичальником 12.10.2023 у сумі 2400,00 грн (а.с. 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості зазначеного розрахунку заборгованості.

Позивач ТОВ "Факторинг Партнерс" є фінансовою установою (а.с. 65, 66, 72).

31.01.2025 між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено Договір факторингу № 31012025, відповідно до якого ТОВ "Слон кредит" відступило ТОВ "Факторинг Партнерс" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 864008 від 30.09.2022 укладений між ТОВ "Слон кредит" та ОСОБА_1 на вказану суму 28882,94 грн (а.с. 44-64).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК).

Відповідно до змісту статті 1082 ЦК боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).

Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ "Слон кредит" до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 864008 від 30.09.2022 на суму 28882,94 грн.

Складений 14.05.2025 позивачем розрахунок заборгованості за Договором повторив складену первинним кредитором заборгованість у сумі 28882,94 грн (а.с. 43).

Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості вказаного розрахунку заборгованості.

Отже заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 864008 від 30.09.2022 станом на 14.05.2025 не погашена і складається з заборгованості по основному боргу 14456,96 грн, заборгованість за відсотками 11073,26 грн, а всього 28882,94 грн.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 864008 від 30.09.2022, станом на 14.05.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаним договором і позов підлягає повному задоволенню.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив 2422,40 грн судового збору (а.с. 73, 75).

Отже з урахуванням повного задоволення позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених судом позовних, вимог, а саме 2422,40 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу

Згідно договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 Товариству "Факторинг Партнерс" правову допомогу у справі надало Адвокатське об`єднання "Лігал Ассістанс" (а.с. 7-13).

Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 286 від 01.04.2025 та акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025, його сторони ТОВ "Факторинг Партнерс" і АО "Лігал Ассістанс" погодили надання правничої допомоги на суму 13000,00 грн, зокрема, 2 години по 2000,00 грн за 1 годину за надання усної консультації з вивчення документів, 3 години по 3000,00 грн за складення позовної заяви для подачі до суду (а.с. 12, 13).

Відповідно до ст. 15 ЦПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК).

За змістом ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас вказані положення ст. 137 ЦПК не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8, 9 ст. 141 ЦПК інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Додаткова Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020, справа № 755/9215/15-ц, зазначила, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

За змістом ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК в узагальненому вигляді випливає, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (§ 268).

Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні від 28.11.2002 ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.10.2023 у справі № 206/2971/22, провадження № 61-5826св23).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Верховний Суд у постанові від 13.10.2023 у справі № 206/2971/22 зазначив, що положення ст. 137 ЦПК не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань.

Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Відтак, з урахуванням складності справи, очевидною не співмірністю витрат на правничу допомогу у сумі 13000,00 грн з ціною позову 28882,94 грн, ознаками завищення тривалості усної консультації та тривалості складення позовної заяви, суд зменшує витрати на оплату правничої допомоги, які підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача із 13000,00 грн до 2900,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272, 273, 281-284, 351, 352, 354, 355 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 864008 від 30.09.2022 у сумі 28882,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" 2422,40 грн судових витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" 2900,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши їх із 13000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521; ідентифікаційний код 42640371).

Відповідачка ОСОБА_1 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне рішення складене 06.08.2025.

Суддя В.Ф.Харченко