Справа № 186/1875/24
Провадження № 2-п/0186/14/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Шахтарське.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі: Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шахтарському цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від №186/1875/24 від 02 травня 2025 року в цивільній справі за позовом Кредитної спілки "Союз-Дніпро" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

30 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішення Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від №186/1875/24 від 02 травня 2025 року в цивільній справі за позовом Кредитної спілки "Союз-Дніпро" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості.

Свою заяву мотивує тим, що 02 травня 2025 року Шахтарським міським судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення №186/1875/24, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Кредитної Спілки "Сюз-Дніпро" заборгованість за договором споживчого кредиту №1515/21 від 17 листопада 2021 року, в сумі 224 258 (двісті двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят вісім) гривень 87 копійок, яка складається із залишку заборгованості за сумою кредиту - 106 448,60 гривень, процентів, нарахованих за користування кредитом 117 810,27 гривень та судові витрати.

Про зміст вказаного заочного рішення він дізнався 05 травня 2025 року з додатку "Дія".

Вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки у нього була поважна причина неявки в судові засідання: у другій половині квітня та на початку травня 2025 року він хворів та перебував на лікуванні.

Крім того, п.п. 2 п. 4.5 Договору споживчого кредиту №1515/21 від 17 листопада 2021 року, передбачено, що договір може бути достроково розірваний за ініціативою Кредитодавця згідно з п.п. 3.2.1 п. 3.1 Розділу 3 Договору. При цьому, кредитодавець звертається до позичальника з письмовою вимогою про повернення кредиту, строк виплати якого не настав у повному обсязі.

22 жовтня 2024 року позивач підготував дострокову вимогу про погашення заборгованості за кредитом, у якій зазначив, що вимагає дострокового повернення кредиту та нарахованих, але не сплачених процентів у строк до 01 листопада 2024 року.

При цьому, як зазначає у позовній заяві позивач, станом на 04 листопада 2024 року, (дату підготовки вже позовної заяви до суду по цій справі) заборгованість за кредитом та процентами сплачена відповідачем 1 не була, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду. На підтвердження відправлення відповідачу 1 вказаної вимоги, позивач опису вкладення до цінного листа (або інших доказів відправлення поштою саме вказаного документа) до суду не надав, навіть після витребування даних доказів судом.

На підтвердження відправлення вказаної вимоги на адресу відповідача 1 позивач надав список №22102024 рекомендованих листів, у рядку 9 якого вказано прізвище відповідача 1 та номер відправлення на його адресу №736. За номером вказаного відправлення на офіційному сайті Укрпошти містяться відомості про те, що вказане відправлення було вручене одержувачу 12 листопада 2024 року, тобто вже після звернення позивача до суду з даним позовом. Як вбачається з вихідної дати, вказаної на першій сторінці позовної заяви - її було зареєстровано 04 листопада 2024 року. Як вбачається з ухвали суду про відкриття провадження в даній справі - позовна заява 06 листопада 2024 року вже надійшла в провадження Першотравенського міського суду, тобто до моменту вручення відповідачу 1 вимоги про дострокове погашення суми кредиту та процентів.

Пунктом 6.4 Договору споживчого кредиту передбачений графік платежів повернення кредиту та сплати процентів, який сторонами узгоджено до 16 листопада 2025 року. Вказана обставина вказує на те, що позовна заява подана до суду передчасно, а отже позовна вимога щодо стягнення достроково заборгованості за кредитом та процентами не підлягає задоволенню.

Позовна вимога про стягнення солідарно з відповідачів 2 та 3 заборгованості за договором споживчого кредиту (як з поручителів) заявлена Позивачем передчасно та не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до пункту 2.3 договору поруки від 17 листопада 2021 року №1515/21 (далі - Договір поруки) сторони дійшли згоди, що в разі невиконання або неналежного виконання з боку позичальника своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитодавець зобов`язується повідомити про не поручителя і вказати суму заборгованості. Зі змісту п. 2.3 договору поруки та ст.ст. 554 та 555 ЦК України чітко вбачається, що обов`язок поручителя сплатити суму заборгованості виникає після отримання ним вимоги від кредитора. Згідно з п. 2.4 договору поруки у випадку несвоєчасного погашення кредиту або процентів (відсотків) за його використання Кредитодавець має право видати наказ про примусову сплату боргового зобов`язання Поручителем. Доказів видання наказу про примусову сплату боргового зобов`язання Поручителями позивач до суду не надав.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року, по справі №186/1875/24 суд ухвалив витребувати від позивача оригінали та належним чином завірені їх копії доказів направлення позивачем дострокових вимог про погашення заборгованості за кредитом на адресу поручителів за договором поруки від 17 листопада 2021 року, якими виступають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Позивачем вказану ухвалу суду в цій частині не виконано, оскільки до суду не були надані описи документів, що були вкладені до листів, які були направлені Позивачем на адреси поручителів. Таким чином, надані Позивачем копії документів не дають можливості встановити які саме документи були вкладені до листів Кредитної спілки "Союз-Дніпро", направлених 22 жовтня 2024 року, на адресу поручителів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Тобто, докази того, що на адреси відповідачів були відправлені позивачем саме вимоги про дострокове повернення кредиту та процентів - до суду не надані.

Пунктом 2.5 Договору поруки передбачено, що сторони договору встановлюють, якщо надійде вимога про погашення суми заборгованості за кредитним договором і таких коштів у поручителя не буде - кредитодавець має право спрямувати стягнення за рахунок майна поручителя у відповідності з діючим законодавством. На адреси боржника і поручителів такі вимоги про погашення суми заборгованості за кредитним договором не надходили. Навіть якщо припустити, що позивачем у поштових відправленнях згідно наданого до суду списку №22102024 відправлені на адресу відповідачів вимоги про дострокове погашення кредиту та відсотків то, відповідач 1 не мав об`єктивної змоги виконати зобов`язання, що вказане у вимозі до 01 листопада 2024 року, оскільки згідно офіційного сайту Укрпошти адресоване йому відправлення №736 йому вручене лише 12 листопада 2024 року, тобто через 12 днів після спливу строку на дострокову сплату кредиту та процентів; відповідачам 2 та 3 (поручителям) були вручені поштові відправлення №860 та №020 - 30 жовтня 2024 року, тобто на 13 днів раніше, ніж боржнику.

Усі вищевказані обставини вказують на те, що позивач підійшов до виконання умов згідно пунктів 2.1, 2.3 та 2.4 формально, недобросовісно та не маючи на меті настання тих правових наслідків, які цими пунктами передбачені. Це підтверджується тим, що вимоги усім трьом відповідачам (як боржнику, так і поручителям) були сформовані в один день - 22 жовтня 2024 року, з вказівкою на одну дату дострокового погашення - 01 листопада 2024 року. При цьому, у вимогах від 22 жовтня 2024 року, (що адресовані поручителям) вказано, що позивач вже вимагає від відповідача 1 дострокового повернення кредиту та процентів. Отже, вимоги про дострокове повернення кредиту та процентів були вручені поручителям 30 жовтня 2024 року, тобто до моменту вручення (12 листопада 2024 року) позичальнику (боржнику) адресованої йому вимоги про необхідність дострокового погашення платежів за кредитним договором.

До того ж, позивач не надав до суду доказів того, які саме документи він відправив 22 жовтня 2024 року у листах, відправлених на адреси відповідачів. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості солідарно з поручителів є передчасними та задоволенню не підлягають.

Суд при ухваленні заочного рішення суду протиправно визнав неповажними причини пропуску відповідачем 1 встановленого судом строку на подання відзиву на позов.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року, по даній справі суд ухвалив роз`яснити відповідачу право подати до суду письмовий відзив на позовну заяву з доданими до нього доказами та документ, що підтверджує надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу в п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ним позову. З копією ухвали про відкриття провадження у даній справі та позовною заявою з доданими до неї матеріалами Відповідач 1 ознайомився в приміщенні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області 10 грудня 2024 року. Отже, строк для подання відзиву на позов Відповідач 1 мав право подати до 25 грудня 2024 року. Після ознайомлення з позовом та додатками до нього відповідачем 1 було подано клопотання про витребування від позивача доказів. 27 січня 2025 року, таке клопотання відповідача 1 судом було задоволено та витребувано від позивача докази по справі. З наданими позивачем доказами відповідач 1 ознайомився 14 лютого 2025 року, та внаслідок цього з`ясував, що докази (на його думку) надано не в повному обсязі. У зв`язку з цим відповідач 1 подав до суду ще одне клопотання про витребування від позивача доказів. 19 лютого 2025 року судом вказане клопотання було розглянуто та в його задоволенні було відмовлено. Після цього, відповідач 1 перебував на лікарняному, у зв`язку з чим подавав до суду клопотання про відкладення судового засідання по справі на іншу дату та надавав докази звернення до лікувального закладу. Таким чином, визначений судом строк для подання відзиву на позов відповідач 1 пропустив за поважних причин, оскільки позивачем не було додано до позовної заяви усіх доказів, які необхідні.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідачів суми боргу та процентів не підлягають задоволенню, що є підставою для скасування заочного судового рішення.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Просить скасувати заочне рішення Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 02 травня 2025 року по справі №186/1875/24 (провадження №2/0186/154/25) повністю та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання заявник (відповідач) - ОСОБА_1 , не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не сповістив.

Представник заінтересованої особи (позивач) КС Союз-Дніпро" в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не сповістив, однак 23 червня 2025 року надав суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якій вказує, що Кредитна спілка «Союз-Дніпро» (надалі КС «Союз-Дніпро») вважає, що в задоволені заяви повинно бути відмовлено, а рішення суду залишено в силі виходячи із наступного.

По-перше: стосовно обґрунтування причин пропуску судових засідань заявником (Відповідачем-1), зазначив, що Відповідач-1 в процесі розгляду справи ознайомлювався з матеріалами справи, отримував позовну заяву з додатками особисто під підпис, заявляв клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про витребування додаткових доказів, які були розглянуті судом.

З огляду на вищевказане, знаючи про розгляд справи в суді, ОСОБА_1 умисно ухилявся від участі у справі, намагаючись уникнути відповідальності і затягнути процес розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного кодексу України «Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи».

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 вчиняв процесуальні дії в ході розгляду справи, а саме, подавав неодноразово клопотання про витребування доказів до суду, які були виконані Кредитною спілкою, а тому посилання заявника на неможливість прийняття участі у судовому процесі та на необхідність в отриманні правової допомоги вважає не може бути підставою для скасування заочного рішення, так як дані підстави не мають істотного значення для правильного вирішення справи. З огляду на вищевикладене вважає, що твердження Відповідача-1, що останній не мав можливості реалізувати своє процесуальне право, щодо надання доказів та пояснень в судовому процесі не відповідає дійсності.

Крім того, до своєї заяви про перегляд заочного рішення Відповідач-1 також не надає жодних нових та суттєвих доказів, які б могли вплинути на прийняте судове рішення.

По-друге, щодо твердження про звернення до суду позивачем передчасно, повідомляє наступне.

У зв`язку із тим, що позичальник ОСОБА_1 (Відповідач-1) повністю відмовився обслуговувати (сплачувати) кредит, а саме: останній платіж по кредиту був зроблений 30 січня 2024 року у розмірі 5 500,00 гривень, Кредитна спілка у відповідності до п. 4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» та п. 3.1.2. Договору споживчого кредиту № 1515/21 від 17 листопада 2021 року, направила 22 жовтня 2024 року позичальнику та поручителям вимоги, в якій вимагала достроково повернути кредит та нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитом в сумі 224 258,87 гривень, в термін до 01 листопада 2024 року. Більше нарахування процентів за зазначеним Договором споживчого кредиту Кредитна спілка «Союз-Дніпро не здійснювала.

Відповідачі за позовом - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , отримали зазначені дострокові вимоги (трекінг поштового листа Укрпошти: 020 та 860) особисто 30 жовтня 2024 року про що свідчить дата та особистий підпис на рекомендованих повідомленнях, оригінали яких долучено до матеріалів справи, що також підтверджується роздруківкою трекінгів Укрпошти за зазначеними відправленнями. Таким чином, Відповідач-1 намагається ввести суд в оману, надаючи недостовірну інформацію.

Крім того, навіть зараз, по теперішній час позивачем не здійснено жодних дій щодо погашення заборгованості Договором споживчого кредиту, а тому вважає, що Кредитна спілка мала законні права і була вимушена відповідно до чинного законодавства звернутися за захистом своїх прав до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення Відповідач-1 не наводить жодних доказів, які б мали суттєве та істотне значення для правильного вирішення справи, так як суд у своєму рішенні від 02 травня 2025 року дослідив усі наявні докази, вірно розібрався із пред`явленими позовними вимогами та виніс законне, правомірне і справедливе судове рішення, яке повинно бути залишено в силі та без змін.

Поданням даної заяви Відповідач-1 намагається уникнути відповідальності перед Кредитором за порушення зобов`язань за Договором споживчого кредиту, затягнути судовий процес, а тому вважає, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення повинно бути відмовлено в повному обсязі.

Заінтересовані особи (відповідачі) - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, якими обґрунтовується заява про перегляд заочного рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно ч.ч.6,7 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

06 листопада 2025 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа №186/1875/25 за позовом КС "Союз-Дніпро" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту.

На виконання вимог ст.187 ЦПК України, судом отримано відповідь від 14 листопада 2024 року з виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, згідно якої, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 з 24 липня 2015 року.

Таким чином, судом при відкритті провадження в даній справі дотримані всі вимоги, передбачені цивільним процесуальним законодавством, щодо визначення територіальної підсудності даної справи саме Першотравенському (нині Шахтарському) міському суду Дніпропетровської області.

19 листопада 2024 року в даній справі було відкрито провадження, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 11 грудня 2024 року об 11:00 годині, направлено сторонам копію ухвали про відкриття провадження в справі, а відповідачам - копію позову з додатками за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом. Надано строк - до 11 грудня 2024 року на подання відповідачами відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження, позов з додатками отримано відповідачем ОСОБА_1 11 грудня 2024 року в приміщенні суду та подано заяву про відкладення розгляду справи. 02 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи. 27 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів, ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року його клопотання було задоволено та витребувані докази у позивача. 19 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_1 знову подав клопотання про витребування доказів, ухвалою суду від 19 лютого 2025 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. 18 березня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з захворюванням. 10 квітня 2025 року та 02 травня 2025 року відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про дати розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про розгляд справи в його відсутність не надходило.

В заяві про перегляд заочного рішення, відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що з кінця квітня по початок травня 2025 року перебував на лікуванні, тому з поважних причин не з`явився до суду, однак жодного підтвердження даному твердженню не надано.

Суд враховує, що з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 достеменно знав про наявність в провадженні суду цивільної справи №186/1875/24, в якій він має статус відповідача по справі, отримав позов з додатками до нього, неодноразово заявляв клопотання, отримував судові виклики, однак 10 квітня та 02 травня 2025 року не з`явився в судові засідання з невідомих причин, заяв про розгляд справи в його відсутність не надходило, доказів про поважність неявки в судові засідання не надав, відзив на позовну заяву було повернуто без розгляду, його заява про те, що він з поважних причин не мав змоги бути присутнім у судовому засіданні, брати участь у розгляді справи, заявляти клопотання, заперечення, не знайшла свого підтвердження.

Заявник, як на підставу для скасування заочного рішення суду, посилається на те, що позивач передчасно звернувся до суду з даним позовом.

Інших підстав для скасування заочного рішення він не зазначає.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У зв`язку із тим, що відповідач ОСОБА_1 відмовився обслуговувати (сплачувати) кредит, а саме: останній платіж по кредиту був зроблений 30 січня 2024 року у розмірі 5 500,00 гривень, позивач, у відповідності до п. 4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» та п. 3.1.2. Договору споживчого кредиту № 1515/21 від 17 листопада 2021 року, направив 22 жовтня 2024 року позичальнику та поручителям вимоги, в якій вимагав достроково повернути кредит та нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитом в сумі 224 258,87 гривень, в термін до 01 листопада 2024 року. Більше нарахування процентів за зазначеним Договором споживчого кредиту Кредитна спілка «Союз-Дніпро не здійснювала. Відповідачі за позовом - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали зазначені дострокові вимоги (трекінг поштового листа Укрпошти: 020 та 860) особисто 30 жовтня 2024 року, про що свідчить дата та особистий підпис на рекомендованих повідомленнях, оригінали яких долучено до матеріалів справи, що також підтверджується роздруківкою трекінгів Укрпошти за зазначеними відправленнями. За період перебування справи в провадженні суду - з 06 листопада 2024 року по 02 травня 2025 року, відповідачем ОСОБА_1 не здійснено жодних дій щодо погашення заборгованості за договором споживчого кредиту, саме тому позивач змушений був, відповідно до чинного законодавства, звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом.

Суд, при ухваленні заочного рішення, вивчив та проаналізував надані сторонами докази по справі, дав їм правову оцінку, ухвалив рішення про задоволення позовних вимог.

В заяві відповідача про перегляд заочного рішення відсутні посилання на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, що не були враховані судом при ухваленні вищевказаного заочного рішення, судом дотримано правило територіальної підсудності при розгляді вказаної цивільної справи, в матеріалах справи міститься належний та допустимий доказ отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження в справі, копії позову з додатками до нього, правові підстави про повернення відповідачу ОСОБА_1 його відзиву на позовну заяву без розгляду, наведені в ухвалі Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року, а відтак, в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Судові витрати по справі слід залишити за заявником - ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.287,288,354 ЦПК України,- суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від №186/1875/24 від 02 травня 2025 року в цивільній справі за позовом Кредитної спілки "Союз-Дніпро" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості - відмовити.

Судові витрати по справі залишити за заявником - ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : С.А.Янжула.