Справа № 161/308/24
Провадження № 2-др/161/69/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2025 року м.Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Ващук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про стягнення майнової та моральної шкоди,
14 липня 2025 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про стягнення майнової та моральної шкоди.
Позов задоволено частково.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 21 111 грн 43 коп. майнової шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3500 гривень моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
31 липня 2025 року від представника відповідача ПАТ «НАСК Оранта» на адресу суду надійшло заперечення щодо відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки відповідачем у відзиві на позовну заяву не зазначено, що вона має намір понести такі витрати, а тому в цій частині таких витрат слід відмовити.
В судове засідання сторони не з`явилися, на адресу суду від представників відповідачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового судового рішення.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення та судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
В свою чергу, у частині восьмій статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідачем та його представником не дотримано вищенаведених положень процесуального закону, а саме у першій заяві по суті спору (відзиві) не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано вимог статті 134 ЦПК України щодо надання попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат, у зв`язку із цим, підстави для стягнення з позивача витрат на правничу допомогу відсутні, тому в цій частині заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.
Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Що стосується витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи, та вирішення питання щодо судового збору, то суд зазначає таке.
Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом просила, крім моральної шкоди стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь різницю між реальними збитками та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 6118,39 грн.
Судовим рішенням в задоволенні позову до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди позивачу було відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, 27 серпня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Пилипчука В.Ф. надійшло клопотання про призначення у справі судово-автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 29 жовтня 2024 року таке клопотання було задоволено та призначено по справі експертизу. Вказана експертиза була виконана та покладена в основу судового рішення при вирішенні питання про відшкодування майнової шкоди. Витрати за проведення експертизи були покладені на відповідача ОСОБА_2 .
З копії рахунку №0019 від 11.12.2024 року (а.с. 241) та копії квитанції про оплату від 12.12.2024 року (а.с. 242) вбачається, що ОСОБА_2 понесла витрати за проведення експертизи в розмірі 5000 грн.
Оскільки судовим рішенням в позові до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди було відмовлено, з позивача в користь останньої слід стягнути витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи в розмірі 5000 грн., а тому в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення в цій частині слід задовольнити.
Крім того, позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 1211 грн. 20 коп., а за вимогу моральної шкоди позивачем не було сплаченого судового збору.
Таким чином з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» в користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 1211 грн 20коп.
Судовий збір за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути в дохід держави з позивача та відповідача ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст.141,265,270 ЦПК України, суд ,
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи в розмірі 5000(п`ять тисяч) гривень.
В решті заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Стягнути Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» в користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять гривень) 20 коп. сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 185 (сто вісімдесят п`ять) грн 80 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1025 (одну тисячу двадцять п`ять гривень) 40 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК