Номер провадження: 22-ц/813/5255/25
Справа № 501/3099/24
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 лютого 2025 року,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, в обґрунтування якого зазначило, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються позивачем. Між позивачем та відповідачем встановилися договорні відносини з приводу надання послуг з постачання теплової енергії, шляхом укладання публічного індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії.

В період з листопада 2023 року по червень 2024 року відповідачу відповідно до наказу ТОВ «ДП Моноліт Сервіс» від 17.11.2023 «Про початок опалювального періоду 2023-2024» надавалися послуги з постачання теплової енергії. Проте відповідач не здійснює оплату за надані послуги, заборгованість за період з листопада 2023 року по червень 2024 року складає 5835,30 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2023 року по червень 2024 у розмірі 5835,30 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Іллічівський міський суд Одеської області заочним рішенням від 04 лютого 2025 року позов ТОВ ДП «Моноліт-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії задовольнив повністю. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ ДП «Моноліт-Сервіс» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2023 року по червень 2024 року в сумі 5835,30 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс». В період з листопада 2023 року по червень 2024 року відповідачці відповідно до наказу ТОВ «ДП Моноліт Сервіс» від 17.11.2023 «Про початок опалювального періоду 2023-2024» надавалися послуги з постачання теплової енергії, однак вона отримані послуги не сплатила внаслідок чого за період з листопада 2023 по червень 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 5835,30 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Іллічівським міським судом Одеської області ухвалою від 17 березня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Іллічіського міського суду Одеської області від 04 лютого 2025 року за позовом ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 лютого 2025 року, та ухвалите нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає, що не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Посилається на відсутність статусу споживача, та фактичного споживання тепла, зазначає, що між сторонами відсутні договір про надання послуг, тому перед відповідачем не міг утворитись борг з огляду на відсутність будь-яких правовідносин з позивачем.

Зазначає, що розмір заборгованості позивачем не доведено належними доказами. Так, позивачем нараховується подвійна абонентська плата, невірно визначено вартість опалення за 1 кв.м. опалювальної площі в розмірі 4,18 грн, тоді як повинен бути 3,62 грн, при ухвалені рішення суд першої інстанції посилався на накази позивача, якими охоплюється період з листопада 2023 по березень 2024 року, отже не обґрунтовано розмір позовних вимог за період з квітня 2024 року по червень 2024 року, не вірно вказана опалювальна площа належній їй квартирі а саме 83,6 кв.м., тоді як реальна площа згідно технічної документації становить 82,0 кв.м. Крім того, позивачем у ненормативний спосіб розподіляється загальний обсяг спожитої енергії багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 , що на думку апелянта призвело до неправильного розрахунку і за вказаним позовом до відповідача.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 травня 2025 року ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження від 15 травня 2025 року та копію апеляційної скарги з доданими документами ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» отримало 19 травня 2025 року та 15.04.2025 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Від позивача ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого позивач зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду цивільної справи суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права, тому апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою, а в її задоволенні слід відмовити.

Вказує, що ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» надавав послуги з теплопостачання, зокрема і до квартири відповідача, а остання споживала їх, зазначене відповідачем не оскаржується. Проте, як вбачається з апеляційної скарги апелянт не згоден з розрахованою сумою заборгованості за спожиті послуги.

Щодо проведеного розрахунку заборгованості зазначає про те, що за основу позивачем було взято тарифи, які затвердженні Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради від 24 жовтня 2023 року № 308, яке було чинним в розрахунковий період. Детальна інформація щодо нарахування оплати за спожиту теплову енергію містяться в наданих позивачем до позовної заяви Листом розрахунків, Розрахунки опалення.

Крім того, зазначає, що твердження апелянта щодо подвійного стягнення абонентської плати є помилковим та таким що не відповідає дійсності. Як слідує з наданого розрахунку до складу плати за спожиту теплову енергію входить фіксована щомісячна плата, для покриття витрат на функціонування котелень та забезпечення готовності теплогенеруючого обладнання до надання послуг кінцевим споживачам; обсяг спожитої теплової енергії.

Вказує на те, що ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» визначало опалювальну площу квартири яка належить відповідачу виходячи з отриманого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічною документацією на багатоповерховий житловий будинок. Відповідач до ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» з уточненням таких даних не звертався, будь-якої технічної документації не надавав.

Зазначає, що між позивачем та ОСББ «Радісна двадцять один» були відсутні домовленості щодо формату співпраці як з колективним споживачем, тому кошти які надходили з вказаного ОСББ на рахунки ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс», були повернуті.

26 червня 2025 року від скаржника надійшла відповідь на відзив, в якому скаржник заперечувала проти доводів, викладених у відзиві та підтримала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

27 червня 2025 року від ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до змісту яких позивач просив відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом непередбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 5 835,30 грн і є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 30 = 90840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач є абонентом ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс», яке надає послуги з опалення оселі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачем послуги належним чином не сплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2024 року становить 5 835,30 грн. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що Іллічіський міський суд Одеської області ухвалою від 10.09.2024 року відкрив спрощене позовне провадження, постановив проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судова повістка в призначене судове засідання на 28 жовтня 2024 року надсилалося судом засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Укрпошти відправлення повернуто у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Розгляд справи неодноразово відкладався на 20.11.2024 року, 10.12.2024 року.

Судове засідання, призначене на 04.02.2025 року, проведене за відсутності учасників справи, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що відповідач повідомлявся про слухання справи належним чином.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 зазначено, що у ЦПК України законодавець встановив повноваження суду апеляційної інстанції скасовувати рішення суду першої інстанції із підстави неналежного повідомлення у суді першої інстанції особи, яка подала апеляційну скаргу. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України). Тлумачення частини першої статті 8, частини другої статті 211, пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу; невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства; розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. У ситуації, коли суд першої інстанції розглянув справу за відсутності сторони, яка не була належним чином повідомлена про час та місце її розгляду, а суд апеляційної інстанції, повідомивши відповідну сторону належним чином, залишив таке рішення суду першої інстанції без змін, якщо такий учасник справи обґрунтовував свою апеляційну скаргу такою підставою, суд касаційної інстанції не може застосувати правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» (частина друга статті 410 ЦПК України).

Аналіз змісту та практики застосування наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що умова належності повідомлення учасника справи про дату, час і місце розгляду його справи у визначеному ЦПК України порядку є обов`язковою для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час ти місце розгляду справи, зокрема призначеної на 04.02.2025 року.

Також апеляційний суд зауважує, що повідомлення відповідача, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання перебування місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, суперечить нормам процесуального права.

Так, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи наявні в матеріалах справи відомості про зареєстроване місце проживання відповідача повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення у порядку визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, не є належним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального, а саме не повідомлення судом про дату, час та місце розгляду справи, відсутність можливості взяти участь у судовому розгляді справи.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права щодо розгляду справи судом за відсутності доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, зазначене порушення є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 6, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» є виробником теплової енергії, що підтверджується ліцензією.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради №308 від 24.10.2023 встановлено ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» тарифи на теплову енергію, її виробництво, постачання та послуги з постачання теплової енергії.

Наказом ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» від 01.11.2023 № 7 з 01.11.2023 введено в дію тарифи на теплову енергію, її виробництво, постачання та послуги з постачання теплової енергії в будинках, котрі обслуговуються ТОВ «ДП Монліт-Сервіс» за адресами: АДРЕСА_3 .

Наказом ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» від 01.11.2023 № 8/п, встановлено з 01.11.2023 ціну за абонентське обслуговування в розмірі 38,07 грн на одного абонента в місяць, в будинках котрі обслуговуються ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» за адресами, в тому числі по вул. Радісна, 21, АДРЕСА_2 .

Наказом ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» від 17.11.2023 №9/п, затверджено початок опалювального періоду - 17.11.2023 в будинках 9 мікрорайону, котрі обслуговуються ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» за адресами, в тому числі по АДРЕСА_3 .

Наказами ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» від 30.11.2023 №10/п, від 31.12.2023 №11/п, від 31.01.2024 №1/п, від 29.02.2024 №2/п, від 31.03.2024 №3/п затверджено вартість спожитої енергії 1 кв.м. опалювальної площі: у листопаді 2023, відповідно до здійснених розрахунків (додаток 1 до наказу) у наступному розмірі за адресою: АДРЕСА_3 вартість опалення 4,81 грн./м2 ; грудні 9,38 грн./м2; січні 2024 у розмірі 10.37 грн./м2; лютому 2024 у розмірі 8.61 грн. /м2; з березня 2024 у розмірі 8,22 грн./м2.

В період з листопада 2023 року по червень 2024 року відповідачці відповідно до наказу ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» від 17.11.2023 «Про початок опалювального періоду 2023-2024» надавалися послуги з постачання теплової енергії.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою КМУ №1022 від 08.09.2021 року внесено зміни до Постанови Кабінету міністрів Про затвердження правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії № 830 від 21.08.2019 року, у тому числі, щодо публічних договорів приєднання.

Відповідно до ч.5. ст.13 Закону, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

29.09.2023 року на офіційному веб-сайті Чорноморської міської територіальної громади опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії з ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс». Тобто цей договір є публічним договором приєднання.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт надання теплопостачання в житловому приміщенні відповідача в спірному періоді є підтвердженим та доведеним.

Таким чином, ці послуги у зазначений період надавалися позивачем, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» не звертався.

Пунктом 7 ч. 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг; плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до п.32 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (далі - Правила), плата, за послуги розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Згідно розрахунку заборгованості за опалення, особовий рахунок НОМЕР_1 , власник - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , опалювальна площа 83,60 кв.м за період з листопада 2023 року по червень 2024 року загальний борг станом на 01.07.2024 року складає 5 835,30 грн.

Цивільне судочинство здійснюється за засадах змагальності (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 стверджує, що розмір площі за яким позивач здійснював обрахунок розміру наданих послуг, а саме 83,60 кв.м не відповідає технічному паспорту на квартиру АДРЕСА_4 , виготовленого КП «БТІ» ЧМР від 05.11.2018 року, оскільки до складу загальної площі квартири 84,8 кв.м входить балкон площею 2,8 кв.м, у зв`язку з чим опалювальна площа квартири становить 82,0 кв.м.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що визначив опалювальну та загальну площу квартири за допомогою двох елементів: 1- замовленим витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де було вказано, що площа квартири становить 84,8 кв.м; 2- наданою технічною документацією на будинок, в якому зазначено, що площа балкону становить 1,2 кв.м. Іншої документації ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» не отримувало.

Наданою ОСОБА_1 копією технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 , виготовленого КП «БТІ» Чорноморської міської ради Одеської області станом на 05.11.2018 року, підтверджується, що загальна площа квартири складає 84,8 кв.м, площа балкону становить 2, 8 кв.м, отже опалювальна площа квартири становить 82,0 кв.м.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що заявлені ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії підлягають частковому задоволенню, зважаючи на дійсну площу квартири відповідно до технічної документації.

Відповідно розмір заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2023 року по червень 2024 року становить 5723,53 грн, враховуючи двоставкові тарифи на послуги з постачання теплової енергії, що встановлені рішенням Виконавчого комітету Одеського району Одеської області від 24.10.2023 року № 308, опалювальну площу квартири 82,0 кв.м та вартість спожитої енергії 1 кв.м опалювальної площі: у листопаді 2023 року 4,18 грн/м2 ; грудні 9,38 грн/м2; січні 2024 у розмірі 10,37 грн/м2; лютому 2024 у розмірі 8,61 грн/м2; за березень 2024 у розмірі 8,22 грн/м2, встановленими наказом по ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування та актами про обсяги спожитої теплової енергії будинку АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що відповідачем не спростовано надання їй комунальних послуг ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс», також не надано доказів надання комунальних послуг неналежної якості, тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги.

Разом із тим, з урахуванням доводів апеляційної скарги та встановлених судом обставин справи позов ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за теплопостачання за період з листопада 2023 року по червень 2024 року у розмірі 5723,53 грн.

Доводи апеляційної скарги, що скаржником в період з листопада 2023 року по червень 2024 року сплачувалась вартість комунальних послуг безпосередньо на рахунок ОСББ «Радісна двадцять один», не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» та ОСББ «Радісна двадцять один» в зазначений період були відсутні договірні відносини.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» заборгованість за теплопостачання за період з листопада 2023 року по червень 2024 року у розмірі 5723,53 грн.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 796 від 17 липня 2024 року.

Враховуючи, що позовна заява підлягає частковому задоволенню на 98 % то з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» підлягає стягненню судовий збір у сумі 2967,44 грн (98 % від суми сплаченого судового збору 3028 грн).

Відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 4542 грн, що підтверджується квитанцією 10.05.2025 року.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, то з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс`на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 90,84 грн за подання апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги частини 10 статті 141 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс» підлягає стягненню судовий збір у сумі 2876,60 грн (2967,44 грн 90,84 грн).

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іллічіського міського суду Одеської області від 04 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстраційного обліку: АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс» (, м. Чорноморськ, вул. Паркова, 48) заборгованість за теплопостачання за період з листопада 2023 року по червень 2024 року в розмірі 5723,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс» судовий збір у розмірі 2967,44 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А.Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко