Справа №:755/1718/25
Провадження №: 2/755/3081/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Марфіна Н. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В :

28 січня 2025 року ОСОБА_1 через канцелярію суду звернувся до Дніпровського районного суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про захист прав споживачів.

Позов мотивовано тим, що 01 вересня 2020 року позивач на підставі договору дарування набув право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За вищезазначеною частини квартири закріплено особовий рахунок № НОМЕР_1 .

05 березня 2024 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 набув право власності на іншу частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За вищезазначеною частини квартири закріплено особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Під час укладання договору співробітниками відповідача повідомлено про заборгованість попереднього власника частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 36 035,05 грн.

Позивач зазначає, що у договорі купівлі-продажу 1/2 частини квартири відсутні умови щодо переходу на покупця обов`язку щодо сплати боргу за комунальні послуги попереднього власника.

Представник позивача неодноразово зверталась до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з заявами про припинення пред`явлення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкової території, яка виникла з вини попереднього власника, однак станом на подання позовної заяви відповідач відмовився врегульовувати спірне питання.

Позивач зазначає, що за період з 01 березня 2024 року до 31 грудня 2024 року нараховані житлово комунальні послуги по особовому рахунку № НОМЕР_2 позивачем сплачено в повному обсязі у розмірі 2 000,20 грн.

Таким чином позивач вказує, що в нього відсутня заборгованість за житлово-комунальні послуги з моменту купівлі 1/2 частини квартири, обов`язку щодо погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги за попереднього власника до позивача не переходило. На підставі викладеного позивач просить суд:

-зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» виключити з обліку особового рахунку № НОМЕР_2 відкритого на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників за період до 05 березня 2024 року у розмірі 36 035,05 грн.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02 травня 2025 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог/

Відзив мотивовано тим, що позивачем не доведено яким чином порушуються його права як власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 вересня 2020 року позивач на підставі договору дарування набув право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 19-21)

Відповідно до пункту 2 договору на обдарованого перейшов порядок користування квартирою, визначений рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2006 року. А саме право користування кімнатою 12,60 кв. м, а у користування власника іншої частини вищезазначеної квартири залишається кімната 16,40 кв. м, кухня, балкон, ванна кімната та туалет залишаються у спільному користуванні.

05 березня 2024 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 набув право власності на іншу частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 23-25)

Договір купівлі - продажу не містять умов щодо порядку набуття покупцем обов`язку здійснити погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно рахунку повідомлення станом на 01 січня 2025 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 значиться заборгованість у розмірі 38 035,20 грн. (а. с. 35)

Згідно рахунку повідомлення станом на 01 січня 2025 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 значиться заборгованість у розмірі 339,61 грн. (а. с. 36)

06 січня 2025 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок відповідача грошові кошти за надання житлово-комунальних послуг за особовим рахунком № НОМЕР_2 у розмірі 2 000,20 грн. (а. с. 34)

Представник позивача неодноразово зверталась до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з заявами про припинення пред`явлення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкової території, яка виникла з вини попереднього власника (а. с. 29, 30-31).

З відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 02 січня 2025 року № 105/45-10 вбачається, що облік споживання послуг по квартирі здійснюється з наростаючим підсумком, незалежно від зміни власників. По особовому рахунку № НОМЕР_3 станом на 01 січня 2025 року заборгованість складає 38 035,20 грн. Також зазначено, що у ОСОБА_1 не виникає обов`язку з оплати боргу, який виник до набуття права власності на квартиру. Та зазначено, що з 01 березня 2024року до 31 грудня 2024 року заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_3 склала 2 000,20 грн.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Такі ж права та обов`язки споживача відображені у статті 7 ЗУ Про «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Проте новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна.

Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Подібний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 176/552/22 (провадження № 61-12657 св 22).

Під час укладення договору купівлі продажу частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 сторони не узгоджували між собою питання щодо сплати житлово-комунальних послуг, отже позивач не вчиняв правочинів щодо прийняття боргу з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій попередніх власників вказаної квартири. Отже на позивача не може бути покладено обов`язок зі сплати вказаної заборгованості, нарахованої відповідачем попереднім власникам, тобто до набуття позивачем у власність квартири.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі

№ 363/1834/17 (провадження № 14-53 цс 21), вирішуючи справу хоча і з іншим предметом позову, аніж у справі, яка переглядається Верховним Судом, проте щодо подібного способу судового захисту, зазначила, що за умови визнання недійсною умови кредитного договору про плату за управління кредитом, є підстави задовольнити вимогу про зобов`язання банку перерахувати кредитну заборгованість позивача. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України), а її задоволення ефективно захистить позивача у спірних правовідносинах (пункт 54).

У пункті 58 вказаної постанови зазначено, що задоволення вимоги боржника про зобов`язання кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір), може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу.

Змагальність сторін є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частина п`ята статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Оцінивши у справі докази що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку що право позивача порушено на мирне володіння своїм майном, у зв`язку із включенням суми боргу попередніх власників, який він не має наміру сплачувати

В порядку статті 141 ЦК України суд присуджує до стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, які сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 509, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 273, 280, 284, 288, 354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» виключити з обліку особового рахунку № НОМЕР_2 відкритого на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників за період до 05 березня 2024 року у розмірі 36 035,05 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,00 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 серпня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

Відповідач - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Пантелеймона Куліша, буд. 9г, ЄОРПОУ: 39606435).

С у д д я