Справа №720/2985/24
Провадження №2/720/506/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Павлінчука С. С.

з участю секретаря Штефанеса А. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Новоселиця цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником якого є позивач, був укладений кредитний договір, по якому виникла заборгованість у зв`язку із невиконанням відповідачем його умов.

Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення заборгованості розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Новоселицького районного суду від 30 грудня 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Відповідач у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав, тож відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від останнього надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Крім цього, відповідач також вказував, що заявлена до стягнення сума витрат позивача на професійну правничу допомогу є необґрунтованою та неспівмірною із обсягом виконаної роботи, у зв`язку із чим просив зменшити заявлену позивачем суму судових витрат.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовну заяву слід задовільнити з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Судом встановлено, що 31 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредитної лінії №571322447 із кредитним лімітом у розмірі 21?800 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених цим договором (п.?1.1, 1.3 кредитного договору).

Відповідно до п.?1.7 договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 30.01.2022. При цьому строк користування може бути продовжений за ініціативою позичальника необмежену кількість разів шляхом сплати відсотків та активації функції продовження у персональному кабінеті (п.?1.8 договору).

За користування кредитом у межах строку, визначеного п.?1.7 договору, застосовується дисконтна процентна ставка 277,40% річних (0,76% на день) (п.?1.9.1 договору). У разі продовження користування індивідуальна процентна ставка 427,67% річних (1,17% на день) (п.?1.9.2 договору). Якщо позичальник не сплатить проценти вчасно і продовжить користування коштами, з дати видачі кредиту застосовується базова ставка 766,50% річних (2,10% на день), а після завершення дисконтного періоду 1087,70% річних (2,98% на день) (п.?1.9.3, 1.12.2 договору).

Відповідно до п.1.12.1 кредитного договору зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду.

Кредитний договір був укладений в електронній формі через офіційний сайт кредитодавця www.moneyveo.ua шляхом його підписання відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора «MNV8A38F»

Того ж дня ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 (платіжна карта з маскою НОМЕР_1 ) кредитні кошти у розмірі 21 800 грн, що підтверджується платіжним дорученням №55ef3bde-b536-4aba-9b82-6d55ae93f685 довідкою ПАТ «ПРИВАТБАНК» №08/2024 від 13.08.2024 року.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 05 травня 2022 року у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором у сумі 28 250,11 гривень, яка складається із 21 799,46 гривень заборгованості за кредитом, 6 450,65 гривень заборгованість за відсотками.

Також із наведеного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 частково було погашено заборгованість по відсоткам, зокрема 31.01.2022 року на суму 5 226 грн та 04.03.2022 року на 15 грн.

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019.

28.11.2019 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжився до 31.12.2020 року.

31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01.

31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишились без змін.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №175 від 05 травня 2022 року до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №571322447 від 31.12.2021 року було уступлено ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

Разом з тим, 30.10.2023 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №30/1023-01, за умовами якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було відступлено право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується витягом із реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 року.

04.09.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклало з позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» договір факторингу №0409/24, за умовами якого до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було відступлено грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №571322447 від 31.12.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 04.09.2024 року.

До позовної заяви також долучено розрахунок заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», з якого вбачається, що станом на 29 травня 2022 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 31 071,03 гривень, яка складається з 21 799,46 гривень заборгованості за кредитом, 9 271,57 гривень - заборгованість за відсотками.

Щодо узгодження сторонами істотних умов кредитного договору

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, який укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Як вбачається з матеріалів справи договір підписаний відповідачем з використанням одноразового ідентифікатором «MNV8A38F», сам факт укладення договору та отримання коштів ним не заперечується, а отже такі дії сторін свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом України «Про електронну комерцію» форми правочину та визнається відповідачем.

Щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 571322447 від 31.12.2021 року, борг ОСОБА_1 по цьому кредитному договору складає 21 799,46 гривень заборгованість за тілом кредиту та 9 271,57 гривень заборгованість за відсотками.

Розрахунки заборгованості здійснено в межах строку кредитування, визначеного умовами договору, та перевірено судом на відповідність його положенням. Крім цього, під час розгляду справи суд не встановив обставин, які б свідчили про помилковість такого розрахунку.

Таким чином, з відповідача слід стягнути 31 071,03 гривень за кредитом, оскільки вказана заборгованість підтверджується наявним розрахунком заборгованості та квитанцією про перерахування кредитних коштів, а також визнана відповідачем.

Висновки за результатами розгляду справи

За таких обставин, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить до висновку, що позов ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути прострочену заборгованість за тілом кредиту та відсоткам за кредитним договором №571322447 від 31.12.2021 року в сумі 31 071,03 гривень.

Розподіл судових витрат

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року N 23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі N 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі N 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що 09.09.2024 року між позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» було укладено договір про надання правничої допомоги №09/09/24-02 та додаткову угоду №4 до вказаного договору від 09.09.2024 року.

Згідно з наданими представником позивача додатком до договору №09/09/24-02 від 09.09.2024 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024 року вбачається, що Адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» було надано ряд послуг з правничої допомоги, загальна вартість виконаних робіт становить 6000 грн.

Проаналізувавши вищевказані докази понесених витрат, суд вважає їх обсяг неспівмірним зі складністю справи, затраченим адвокатом часом на підготовку до справи, а також таким, що не відповідає критерію розумності таких витрат, враховуючи також й те, що зазначена справа відноситься до категорії справ незначної складності, практика по зазначеній категорії справ є загальновідома та доступна.

Враховуючи викладене вище, суд вважає слушним зауваження відповідача щодо невідповідності ціни заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн реально понесеним позивачем витратам, а тому, на думку суду, такі витрати необхідно зменшити до 3500 грн, оскільки саме такий розмір компенсації витрат на правничу допомогу являється розумним та буде відповідати складності справі та реальному обсягу робіт виконаному Адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ».

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

Відповідно до платіжної інструкції №6636 від 17 жовтня 2024 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,4 грн.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.141, 142 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 1211,20 грн, а 50 відсотків судового збору у сумі 1211,20 грн. повернути позивачу з державного бюджету.

Таким чином, ддз відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 4711,2 гривень (1211,2 + 3500).

На підставі ст.ст. 3, 15, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДР:43541163, юридична адреса: вул.Рогнідинська,4-А, офіс 10 м.Київ заборгованість за кредитним договором №571322447 від 31.12.2021 року в розмірі 31 071 (тридцять однієї тисячі сімдесят однієї) гривні 03 копійки та понесені позивачем судові витрати у сумі 4711 (чотири сімсот одинадцять) гривень 20 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Чернівці повернути «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДР:43541163, юридична адреса: вул.Рогнідинська,4-А, офіс 10 м.Київ 50% сплаченого ним судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп за подачу позовної заяви, який було сплачено згідно платіжної інструкції №№6636 від 17 жовтня 2024 року.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Сергій ПАВЛІНЧУК