Справа № 456/1390/25
Провадження № 2/456/1004/2025
РІШЕННЯ

іменем України

30 липня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Яніцька М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1» про визнання незаконним та скасування наказу, зміну формування звільнення, -

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Антоніва Н.С.

представника відповідача адвоката Пилипів О.В., -

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що 21.09.2021 ОСОБА_1 прийнятий на роботу виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю „Комуйальник 1 на умовах безстрокового трудового договору, згідно рішення засновника Товариства з обмеженою відповідальністю „Комунальник 1 № 8 від 18.09.2021. 14.01.2025 позивач подав заяву відповідачеві про звільнення з роботи за угодою сторін 15.01.2025. Однак, вимогою від 15.01.2025 відповідач відмовив позивачеві у звільненні з роботи за угодою сторін 15.01.2025, вказавши за необхідність складання акту приймання-передачі матеріальних цінностей, проведення розрахунку з позивачем тощо. Незважаючи на неодноразові пропозиції позивача, зокрема, щодо приймання-передачі матеріальних цінностей, відповідач ухилявся від призначення уповноваженої особи на приймання цих цінностей, створення комісії для інвентаризації основних засобів тощо. 03.02.2025 прийшовши на роботу, позивач та його дружина ОСОБА_2 виявили ознаки проникнення в робоче приміщення та повідомили про це поліцію. Як пізніше з`ясувалось, взлом замка вхідних дверей та проникнення вчинено з відому засновника відповідача. 06.02.2025 відповідач повідомив позивача про звільнення з роботи за п.1 ст.41 КЗпП України одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівника підприємства, згідно наказу № 1 відповідача та вручив позивачеві копію цього наказу. Позивач працював виконувачем обов`язків директора, відповідач звільнив його з роботи як директора. Позивача не було ознайомлено із жодним документом, що підтверджував би факт вчинення одноразового грубого порушення трудових обов`язків позивачем.

Позивач критично поставився до врученої копії наказу, що був виконаний машинописним способом на аркуші паперу, однак на ньому, зокрема, всупереч Державному стандарту ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів та ДСТУ 2732:2004 „Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять були відсутні необхідні елементи, такі як дата, реквізити підприємства тощо. Окрім того, наказ не містить посилання як на підставу звільнення на норму Кодексу законів про працю України, тому лише можна припускати, що вказане «ст.41 п.1» стосується п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, оскільки схоже за змістом.

В позивача жодних пояснень не було витребувано та відповідно він жодних пояснень не надавав. Як уже зазначалось, позивача жодним чином не було повідомлено про жодні збори, засідання, наради, комісії тощо, а саме звільнення з роботи для позивача стало несподіванкою. У наказі № 2 відповідача відсутнє чітке формулювання одноразового порушення позивачем. Позивач заперечує вчинення ним такого порушення, і тому, зокрема з вищенаведених підстав, вважає, своє звільнення незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

У зв`язку з вищенаведеним представник позивача з врахуванням уточнених позовних вимог просить: визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1» №1 про звільнення позивача з роботи. Змінити формулювання звільнення із «звільнення з роботи за ст. 41 п.1 одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівника підприємства» вказавши формулювання звільнення «звільнити з роботи за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України», зобов`язавши відповідача видати наказ відповідного змісту та внести відповідний запис до трудової книжки позивача. Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1».

Відзив на позовну заяву

Представником відповідача адвокатом Пилипів О.В. подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликається на те, що учасником ТзОВ «Комунальник 1» є ОСОБА_3 , частка якого становить 100 % статутного капіталу (п.4.2. Статуту). Згідно п.19.1. Статуту виконавчим органом товариства є директор. Директор призначається загальними зборами учасників. Відповідно до п.18.4. Статуту ТзОВ «Комунальник 1» до компетенції загальних зборів учасників товариства належить: в) обрання та відкликання членів виконавчого органу та ревізора; е) відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства; ж) винесення рішення про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб товариства. Директор несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку, звітність, своєчасність та повноту сплати податків та заробітної плати найманим працівникам, зберігання документів товариства, печатки та штампів (п.19.5. Статуту). У разі звільнення директора, він зобов`язаний передати наявну у нього документацію товариства, печатки та штампи, службове посвідчення учаснику, що має найбільшу частку в статутному капіталі або новопризначеному директору, або іншій особі, визначеній загальними зборами учасників. У разі невиконання цього обов`язку, директор зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану товариству. Рішенням засновника ТзОВ «Комунальник 1» №8 від 18.09.2020 р. ОСОБА_1 призначено в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» з 21.09.2020 року, з оплатою праці згідно штатного розпису. 14 січня 2025 ОСОБА_1 подав заяву на ім`я засновника товариства заяву про звільнення з роботи за угодою сторін з 15.01.2025 року. Відтак засновник ОСОБА_3 не погодився звільнити ОСОБА_1 з 15.01.2025 року за згодою сторін. У вимозі від 15.01.2025 року ОСОБА_3 зазначив про обов`язок скласти акт про передачу основних засобів товариства, документації товариства, передати печатки та штампи. Актом комісійної передачі від 06.02.2025 року було встановлено відсутність транспортних засобів та спецтехніки, яка відноситься до основних засобів ТзОВ «Комунальник 1». Усно ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 , що він відчужив автомобілі та спецтехніку без відома засновника, документи про відчуження надати відмовився.

06.02.2025 комісією в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було встановлено, що використовуючи своє службове становище, ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_1 самовільно відчужили в свою користь (ТзОВ «Комунальник 2») спецтехніку та транспортні засоби, які належали відповідачу. Дані обставини оформлені протоколом. Протокольним рішенням засновника ТзОВ «Комунальник 1» від 06.02.2025 ОСОБА_1 звільнено з посади директора ТзОВ «Комунальник 1» з 06.02.2025. Призначено на посаду директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_6 з 07.02.2025. Перебуваючи на посаді в.о.директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунальник-1» ОСОБА_1 відчужив без попередньої згоди вищого органу товариства майно товариства, яке відносяться до основних засобів ТзОВ «Комунальник 1», зокрема такі транспортні засоби та спецтехніку: 1. Асфальтоукладчик VOGE S 1603. 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; 2. Асфальтоукладчик VOGELLE SUPER 1800-1, 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ; 3. Каток дорожній BOMAG BW 174 AD, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ; 4. Екскаватор CASE 688 BP, д.н.з. НОМЕР_4 , 1995 року випуску; 5. Фреза дорожня WIRTGEN 1000 C, д.н.з. НОМЕР_5 ; 6. Каток BOMAG BW-144 АВ-2, 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 ; 7. Каток дорожній OYNAPAC CC 122, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 ; 8. Навантажувач Fiat Allis R7B21, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 ; 9. Спец.Тягач Renault AE 440, д.н.з. НОМЕР_9 , 2005 року випуску; 10. Самоскид Iveco, д.н.з. НОМЕР_10 , 2007 року випуску; 11. Спец.Вантажний самоскид SEDDN, д.н.з. НОМЕР_11 ; 12. Причіп самоскид, д.н.з. НОМЕР_12 ; 13. Причіп трал, д.н.з. НОМЕР_13 . Дані транспортні засоби ОСОБА_1 перевів у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунальник 2» (станом на сьогодні назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Еколайфсіті»), засновником і директором якого є його дружина ОСОБА_2 . Таким чином, позивач вчинив правочин із заінтересованістю та завдав матеріальної шкоди ТзОВ «Комунальник 1». Наказом ТзОВ «Комунальник 1» №1 ОСОБА_1 звільнено з посади директора за ст.41 п.1 КЗпП України, зокрема за вчинення одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником, яке полягає у порушенні п.п.«в» абз.2 п.18.8.Статуту не отримання попередньої згоди загальних зборів учасників на укладення договорів на відчуження майна товариства, вчинення правочину із заінтересованістю. Пунктом 19.4. Статуту ТзОВ «Комунальник 1» визначено, що у разі вчинення директором дій, що виходять за межі його компетенції, і завдали майнової шкоди товариству, він зобов`язаний відшкодувати заподіяну шкоду на вимогу загальних зборів учасників. Відтак розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні не проводився до встановлення остаточної суми завданої позивачем шкоди товариству. Стосовно неправомірних дій ОСОБА_1 28.03.2025 року відкрито кримінальне провадження 0000308 за ст.190 ч.3 КК України.

Відповідь на відзив

Представником позивача адвокатом Антонів Н.С. подано відповідь на відзив, в обґрунтування якого покликається на те, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає права та обов`язки позивача відповідно до п.18.4. Статуту, проте не конкретизує жодне порушення позивачем цього положення, а тому за даних обставин немає правових підстав стверджувати, що позивача було звільнено з роботи за одноразове грубе порушення, а саме п.18.4. Статуту. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що позивачем було укладено договори з афілійованими особами в розрізі Закону України „Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю та, серед іншого, зазначає, що в ч. 8 ст. 42 Закону України „Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю передбачено, що порушення посадовою особою обов`язків, передбачених частинами другою, четвертою, шостою і сьомою цієї статті, є підставою для розірвання товариством договору (контракту) з такою особою без виплати компенсації. У відповідача немає правових підстав стверджувати, що Позивач був звільнений за одноразове грубе порушення ст. 42 Закону України „Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю. У позивача не існувало обов`язку повідомляти засновника відповідача про відчуження автомобілів та спецтехніки, а також здійснювати таке відчуження виключно за відома останнього. Винятком є відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, однак про такі факти відповідач не зазначає. Позивачеві не було відомо про загальні збори відповідача, ані про засідання комісії 06.02.2025, ані про протокол такої комісії від 06.02.2025, ані про комісійний від 06.02.2025. Із супровідним листом № 7 від 18.04.2025 ТзОВ „Еколайфсіті надало довідку, що на балансі підприємства обліковуються наступні транспортні засоби: 1. Напівпричип MOSLEIN SKAM 3 79 (залишкова балансова вартість станом на 31.03.2025 року 8 666,64 гривень); 2. Напівпричип FRUEHAUF Т34 CING 77 (залишкова балансова вартість станом на 31.03.2025 року 8 666,64 гривень); 3. Самоскид SEDDON ATKINSON 80 (залишкова балансова вартість станом на 31.03.2025 року 8 666,64 гривень); 4. Сідловий тягач RENAULT АЕ 440 78 (залишкова балансова вартість станом на 31.03.2025 року 18 633,36 гривень); 5. Самоскид IVECO Strallis (знятий з бухгалтерського обліку). При цьому, як вбачається із цієї довідки, станом на 18.04.2025 на балансі підприємства ТзОВ „Еколайфсіті не обліковувались, не перебували і не перебувають транспортні засоби: 1. Асфальтоукладач VOGELE 1603 1999 рік випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; 2. Асфальтоукладач VOGELE SUPER 1800-1, 1995 рік випуску д.н.з. НОМЕР_3 ; 3. Коток дорожній Bomag BW 174 AD , 2003 рік випуску д.н.з. НОМЕР_3 ; 4. Ескаватор CASE 688 ВР , д.н.з. НОМЕР_4 , 1995 року випуску; 5. Фреза дорожня Wirtgen 1000С , д.н.з. НОМЕР_5 ; 6. Коток Bomag 144 АВ 2,1997 року , д.н.з. НОМЕР_6 ; 7. Коток OYNAPAC СС 122, 2016 рік випуску , д.н.з. НОМЕР_7 ; 8. Навантажувач Fiat Allis R7B21 , 2000 рік випуску, д.н.з. НОМЕР_8 . Відповідачем безпідставно стверджується про неправомірність дій позивача щодо відчуження від імені відповідача усіх зазначених транспортних засобів та спецтехніки.

Оскаржуваний наказ відповідача № 1 однозначно не відповідає вимогам законодавства: на наказі відсутня його дата; наказ не містить посилання як на підставу звільнення на норму КЗпП України, тому лише можна припускати, що вказане „ст.41 п.1 стосується п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, оскільки схоже за змістом (про це йшла мова в позовній заяві, однак відповідач жодних пояснень з цього приводу не надав); наказ не містить ані чітко сформульованого одноразового порушення, яке стало підставою для звільнення, ані конкретизації, а тільки вказує на нього.

Відповідач стверджуючи про відчуження 13 засобів подає доказ - результат

аналітичного пошуку ТЗ по „НАІС ДДАІ МВС України, з якого вбачається відчуження 5 (п`ятьох) транспортних засобів, а саме: 1. спеціального тягача Renault AE 440, д.н.з. НОМЕР_9 , 2005 року випуску; 2. самоскида Iveco, д.н.з. НОМЕР_10 , 2007 року випуску; 3. спеціального вантажного самоскида SEDDN, д.н.з. НОМЕР_11 ; 4. причіпа самоскида, д.н.з. НОМЕР_12 ; 5. причіпа трала FRUEHAUF, д.н.з. НОМЕР_13 . При цьому, відповідна перереєстрація відбулась на основі договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 11.07.2024 та 19.07.2024. Позивач був звільнений не з посади, а з роботи, оскільки звільнення з посади не відповідає ані обставинам, ані доказам, ані чинному законодавству, як таке, що узагалі не передбачено. Позивач не міг бути звільнений з посади директора, оскільки працював виконуючим обов`язки директора відповідача. п.п. „в абз.2 п.18.8 Статуту не передбачає отримання попередньої згоди загальних зборів учасників на укладення договорів на відчуження майна товариства, вчинення правочину із заінтересованістю.

Заперечення на відповідь на відвив

Представником відповідача адвокатом Пилипів О.В. подано заперечення на відповідь на відзив, в обґрунтування якого покликається на те, що позивачем подано 21.04.2025 відповідь на відзив поза межами встановленого судом строку. З довідки вбачається, що станом на 18.04.2025 на балансі підприємства ТзОВ ЕКОЛАЙФСІТІ не обліковувались, не перебували і не перебувають транспортні засоби: 1. Асфальтоукладач VOGELE 1603 1999 рік випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ; 2. Асфальтоукладач VOGELE SUPER 1800-1, 1995 рік випуску д.н.з. НОМЕР_3 ; 3. Коток дорожній Bomag BW 174 AD , 2003 рік випуску д.н.з. НОМЕР_3 ; 4. Екскаватор CASE 688 ВР , д.н.з. НОМЕР_4 , 1995 року випуску; 5. Фреза дорожня Wirtgen 1000С , д.н.з. НОМЕР_5 ; 6. Коток Bomag 144 АВ 2,1997 року , д.н.з. НОМЕР_6 ; 7. Коток OYNAPAC СС 122, 2016 рік випуску , д.н.з. НОМЕР_7 ; 8. Навантажувач Fiat Allis R7B21 , 2000 рік випуску, д.н.з. НОМЕР_8 . У зв`язку з цим ОСОБА_1 вважає, що відповідач безпідставно стверджує про неправомірність дій позивача щодо відчуження від імені відповідача усіх зазначених транспортних засобів та спецтехніки.

Засновник ОСОБА_3 змушений був відновлювати програми, звертатися для отримання інформації про транспортні засоби в Територіальний сервісний центр МВС №4645, Держпродспоживслужбу у Львівській області. Так він овідався про те, що практично всі транспортні засоби належні товариству відчужені, кошти на рахунок товариства від продажу транспортних засобів надійшли по заниженій вартості, а за деякі взагалі не надійшли. Щодо транспортних засобів, таких як: 1. Сідловий тягач RENAULT АЕ 440, д.н.з. НОМЕР_9 , 2005 року випуску; 2. Самоскид IVECO, д.н.з. НОМЕР_10 , 2007 року випуску; 3. Самоскид SEDDON ATKINSON, д.н.з. НОМЕР_11 ; 4. Напівпричип MOSLEIN SKAM3, д.н.з. НОМЕР_12 ; 5. Напівпричип FRUEHAUF Т34 CINL, д.н.з. НОМЕР_13 ; то територіальним сервісним центром МВС №4645 надано копії договорів купівлі- продажу, з яких вбачається, що ТзОВ «Комунальник 1», яким керував ОСОБА_1 , продало ці транспортні засоби ТзОВ «Комунальник 2» (станом на сьогодні назва - ТзОВ «Еколайфсіті»), засновником і директором якого є його дружина ОСОБА_2 . Довідка ТзОВ «Еколайфсіті» про наявність та облік основних засобів від 18.04.2025 підтверджує наявність цих транспортних засобів на балансі товариства, а відтак вчинення ОСОБА_1 правочину із заінтересованістю.

Згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 24.03.2025 інші транспортні засоби (спецтехніка) були зареєстровані за юридичною особою ТзОВ «Комунальник 1» до 19.09.2024. Згідно договору №25/09/24 купівлі-продажу машин від 25.09.2024 року ТзОВ «Комунальник 1», в особі в.о. директора Пака Івана Васильовича, продало, а ТзОВ «Марк Буд» придбало транспортні засоби: 1. Асфальтоукладач VOGELE S-1603 1999 рік випуску; 2. Асфальтоукладач VOGELE SUPER 1800-1, 1995 р.; 3. Коток дорожній Bomag BW 174 AD, 2003 рік випуску; 4. Екскаватор CASE 688 ВP, 1995 року випуску; 5. Фреза дорожня WIRTGEN 1000С, 1995 p.; 6. Коток Bomag -144 АD 1997 року; 7. Коток DYNAPAC СС 122, 2016 рік випуску; 8. Навантажувач Fiat Allis R7B2T, 2000 р. Згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб засновниками ТОВ «Марк Буд» являються ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Щодо строків застосування дисциплінарного стягнення, то до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення протягом місяця з дня виявлення відчуження ним майна ТзОВ «Комунальник 1» (з 15.01.2025 р.), та не пізніше шести місяців з дня укладення договору купівлі-продажу транспортних засобів 25.09.2024 року. ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора ТзОВ «Комунальник 1», відчужив майже всі транспортні засоби, які належали ТзОВ «Комунальник 1» тим самим позбавив Відповідача можливості здійснювати свою діяльність. Через невиконання ТзОВ «Комунальник 1» договорів підряду щодо капітального ремонту дорожнього покриття, Департаментом міського господарства Дрогобицької міської ради подано декілька позовів, які перебувають на розгляді Господарського суду Львівської області, про стягнення штрафних санкцій на загальну суму 1 882 488,21 грн. Щодо допущених помилок у наказі №1 про звільнення з роботи з 06 лютого 2025 року директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 , то Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5, передбачено можливість зміни, доповнення розпорядчого документа, шляхом видачі нового розпорядчого документа про внесення змін.

Заперечення на позовну заяву

Т.в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» В.І. Васькович подано заперечення на позовну заяву, в обґрунтування якого покликається на те, що ОСОБА_1 до 06.02.25 працював тимчасово виконуючого обов`язків директора ТзОВ Комунальник 1, одночасно з тим є директором ТзОВ «Євроасфальт» та ТзОВ Марк Буд, яке є у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а директором працює ОСОБА_1 . Використовуючи своє службове становище керівників ТзОВ «Комунальник1» та ДП Комунальник плюс ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 у 2024 році таємно, без відома і згоди засновника ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_7 частково, безоплатно перевів автотехніку та спецтехніку ТзОВ «Комунальник 1» у власність ТзОВ Марк Буд, яке є власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а частково продано за безцінь у власність ТзОВ Комунальник 2, де директором і власником є ОСОБА_2 . Всі облікові документи ТзОВ Комунальник 1 викрадені, в тому числі стосовно відчужених автомобілів та спецтехніки, повернути їх ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відмовились, написати письмове пояснення відмовились. Усно ОСОБА_1 повідомив засновника ОСОБА_7 , що ним самостійно, без відома засновника товариства частину механізмів продав, а частину перевів у власність свого ТзОВ Марк Буд, надати документи відмовився, що підтверджено повідомленням ОСОБА_2 від 24.01.25 та комісійно протоколом від 06.02.25. Окрім того, ОСОБА_1 винен у невиплаті зарплати працівникам з червня 2024 року лютий 2025 року. 14 січня 2025 ОСОБА_1 подав на ім`я засновника товариства ОСОБА_7 заяву про звільнення з роботи за згодою сторін і з 14 січня 2025 на роботі не з`являвся. 03.02.25 з`явився на роботі і вчинив скандал, що засновник товариства ОСОБА_7 зайшов до приміщення бухгалтерії, після 03.02.25 ОСОБА_1 також на роботі не з`являвся. 15 січня 2025 тимчасово виконуючи обов`язки директора ОСОБА_1 через його дружину ОСОБА_2 повідомлено вимогу дотримуватись порядку звільнення з роботи керівника підприємства - передати по акту основні засоби товариства, наявність заборгованості товариства в тому числі і по заробітній платі працівникам, тощо. ОСОБА_1 також повідомлено, що тільки за таких обставин буде видано розпорядження засновника товариства про його звільнення з роботи. Дана вимога тимчасово виконуючого обов`язки директора ТзОВ Комунальник 1 ОСОБА_1 не виконана. Комісійно 06.02.2025 встановлено відсутність передачі підприємтва тимчасово виконуючий обов`язки директора ТзОВ ОСОБА_1 у зв`язку з поданням заяви про звільнення з роботи та складено акта, яким встановлено відсутність в товаристві автомобілів та спецтехніки ТзОВ Комунальник 1, перелік яких зазначено у акті від 06.02.2025.

Протоколом комісії від 06 лютого 2025 встановлено, що автотехніка та спецтехніка ТзОВ Комунальник 1 тимчасово виконуючий обов`язки директора ТзОВ Комунальник 1" ОСОБА_1 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_2 директором ДП Комунальник плюс використовуючи своє службове становище без відома засновника ОСОБА_7 самовільну користь ТзОВ Марк Буд та ТзОВ Комунальник 2, які є у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і в яких вони займають посади керівника привласнили майно ТзОВ Комунальник 1, що зазначено в протоколі комісії від 06.02.2025. Саме ці дії тимчасово виконуючого обов`язки директора ТзОВ Комунальник 1 та директора ДП Комунальний плюс стали підставою звільнення їх з роботи за ч.1 ст 41 Кодекс законів про працю України - одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівника підприємства, яке вчинено 19.09.2024 та доказується інформацією головного управління держспоживслужби у Львівській області № 13 від 17.03.2025, що одноразове грубе порушення вчинено 19.09.2024 - з ТзОВ Комунальник 1 вилучено автотехніку. Будь-якої звітності за свою роботу у 2024 році ОСОБА_1 не надав, письмових пояснень про відсутність автомобілів та спецтехніки надати відмовився, усно заявив, що він самостійно, без відома засновника майна частково продав, а частково перевів у власність свого ТзОВ Марк Буд, надати будь-які документи відмовився. 07.02.2025 до органів слідства подано повідомлення про вчиненння кримінального правопорушення. Згідно ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С.С. від 26 березня 2025 року № 456/1321/25 зобов`язано уповноважених осіб Стрийського РУПНП у Львівській області внести до ЄРДР відомості по заяві ТзОВ Комунальник 1 про вчинені правопорушення тимчасово виконуючого обов`язки директора ОСОБА_1 .

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені у позові обставини, крім цього суду пояснив, що під час його роботи на посаді зауважень від засновника до нього не було. 03.02.2025 у його робочому кабінеті виявив зламані двері, викликав поліцію, виявив пропажу документів. 06.02.2025 ОСОБА_4 повідомив його про його звільнення з роботи, хоч він не є працівником товариства. 07.02.2025 не зміг потрапити на робоче місце так як була закрита брама на територію. Копію наказу про звільнення йому передали через дружину і він отримав його 06.02.2025. Щодо звільнення з роботи, то він 14.01.2025 подавав до засновника заяву про його звільнення за згодою сторін з 15.01.2025. Відповіді від засновника він не отримав, натомість його звільнили за одноразове грубе порушення. В процесі його звільнення жодних пояснень від нього ніхто не вимагав і причин для його звільнення з цих підстав не було. Відчуження автотранспорту на ТОВ відбулося відповідно до його повноважень і жодних претензій з цього приводу до нього зі сторони засновника не було. Підтвердив, що погодження та згоди із засновником про звільнення його з роботи за згодою сторін між ними не було, засновник на його заяву не відреагував і не дав згоди.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Антонів Н.С. підтримав позов та позицію позивача, уточнив позовні вимоги та просить змінити формулювання звільнення із «звільнити з роботи за ст.41 п.1 одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівника підприємства» вказавши формулювання звільнення «звільнити з роботи за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України», зобов`язавши відповідача видати наказ відповідного змісту та внести відповідний запис до трудової книжки позивача. Крім цього суду пояснив. Що позивач не вчиняв одноразового грубого порушення трудового законодавства. Відповідач не вказав у наказі про звільнення жодного порушення за яке звільнений позивач тобто підставу звільнення. Наказ про звільнення не відповідає вимогам не вказані норми закону. Позивач прийнятий на роботу в.о. директора, а звільнений з посади директора. Перед звільненням відповідач не затребував пояснення у позивача для з`ясування його позиції, тому не була дотримана процедура звільнення з роботи з цих підстав. Щодо продажу позивачем майна підприємства, то жодних доказів того, що такий проведено із порушенням вимог закону не має і дані угодо не оскаржені.

Представник відповідача адвокат Пилипів О.В. у судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Зазначила, що дійсно позивач подав 14.01.2025 заяву про звільнення його із роботи за згодою сторін, однак засновник товариства таку заяву не погодив, оскільки необхідно було позивачу здати документи, печатку та інше. Таким чином погодження про звільнення позивача із роботи між сторонами погоджено не було. Щодо підстав звільнення позивача з роботи, то такими були відчуження транспортних засобів товариства без згоди засновника. Наказ про звільнення № 1 дійсно був виданий із помилками, тому його виправили.

Заяви, клопотання учасників справи.

18.03.2025 позивачем подано до суду заяву про відновлення руху.

04.04.2025 т.в.о. директором ТзОВ «Комунальник 1» подано до суду заперечення проти позову.

08.04.2025 представником відповідача адвокатом Пилипів О.В. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

08.04.2025 представником позивача адвокатом Антонів Н.С. подано до суду заяву про вступ у справу як представника.

14.04.2025 представником відповідача - адвокатом Пилипів О.В. подано до суду відзив на позовну заяву.

22.04.2025 представником позивача адвокатом Антонів Н.С. подано до суду відповідь на відзив.

25.04.2025 представником відповідача - адвокатом Пилипів О.В. подано до суду заперечення на відповідь на відзив.

25.04.2025 в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» Васькович В.І. подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи документів.

14.05.2025 представником відповідача - адвокатом Пилипів О.В. подано до суду заяву про відкладення розгляду справи.

16.07.2025 представником відповідача - адвокатом Пилипів О.В. подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи документів.

29.07.2025 представником позивача адвокатом Антонів Н.С. подано до суду заяву про уточнення позовної вимоги.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 12.03.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 19.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 16.05.2025 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та призначено судове засідання.

З`ясувавши обставини, на які позивач та його представник посилаються як на підставу своїх вимог, заперечення сторони відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до рішення №8 засновника ТзОВ «Комунальник 1» від 18.09.2020, засновник ОСОБА_3 вирішив звільнити ОСОБА_4 з посади в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» з 18.09.2020 за згодою сторін та призначено в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 з 21.09.2020 з оплатою праці згідно штатного розпису, засвідчено справжність підпису Іськіва А.В. Палінською О.В., приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 21.09.2020, за реєстровим №1782.

Відповідно до наказу №1 виданого засновником ТзОВ «Комунальник 1» Іськів А.В. про звільнення з роботи з 06.02.2025 директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 за ст. 41 п.1 одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівника підприємства, на підставі розпорядження засновника ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_3 .

Згідно вимоги від 15.01.2025 засновника ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_3 до в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» Пака І.В. на заяву від 14.01.2025 про звільнення з роботи з 15.01.2025 за згодою сторін, зазначив, що звільнення з 15.01.2025 ОСОБА_1 з роботи не може відбутися, оскільки необхідно провести оформлення документів. З моменту складання акту буде видано розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Відповідно до талон-повідомлення єдиного обліку №1471 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 03.02.205 о 07:45 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , повідомив в/о директора, що у середині підприємства «Комунальник 1» протягом вихідних вибили двері. Одні двері відчинили ключами, а наступні вибили та поламали, чи щось викрали-невідомо, у середину не заходив, по периметру є охорона, сигналізація, камери відео спостереження на підприємстві відсутні, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1», ідентифікаційний код юридичної особи: 25240544, місцезнаходження юридичної особи: 82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Нижанківського, буд. 50, дата та номер в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.09.2020, 036000748, керівник ОСОБА_1 (виконувач обов`язків).

Відповідно до адвокатського запиту адвоката Антоніва Н.С. від 20.02.2025 №25-1 до ТзОВ «Комунальник 1» про надання повної та вичерпної інформації з усіма без винятку підтверджуючими документами щодо звільнення з роботи директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 з 06.02.2025, направлення підтверджується рекомендованим листом №670 від 27.02.2025.

Т.в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» В.І. Васьковичем долучено до матеріалів справи:

- Вимогу засновника ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_3 до в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» Пака І.В., яка була вручена 20.01.2025 дружині ОСОБА_2 для передачі ОСОБА_1 , від підпису ОСОБА_2 відмовилась;

- відповідь від 24.01.2025 засновника ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_3 на лист без номера, без дати в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 ;

- акт комісії передачі ТзОВ «Комунальник 1» у зв`язку зі звільненням з роботи в.о. директора ОСОБА_1 від 06.03.2025, підписаний комісією: голова комісії ОСОБА_3 засновник ТзОВ «Комунальник 1», механік гаражу Васькович В.І., головний бухгалтер ОСОБА_5 ;

- відповідь на запит № 13 від 17.03.2025 адвоката Пилипів О.В. до Головного Управління Держпродспоживслужби у Львівській області про надання інформації про транспортні засоби, які були зареєстровані за юридичною особою ТзОВ «Комунальник 1» ();

- протокол від 06.02.2025, згідно якого директор ДП «Комунальник Плюс» ТзОВ «Комунальник 1» на засідання комісії відповідно до повідомлення від 24.01.2025 не з`явилась, будь яких звітів за свою роботу з питань засновника ОСОБА_3 не здавала. Підписаний комісією: голова комісії ОСОБА_3 засновник ТзОВ «Комунальник 1», механік гаражу ОСОБА_4 , головний бухгалтер ОСОБА_5 ;

- повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 06.02.2025 засновника ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_3 ;

- ухвала слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Саса С.С. у справі №456/1321/25 зобов`язати уповноважених осіб Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заяві ТзОВ «Комунальник 1» від 25.02.2025 року про кримінальне правопорушення, зареєстрованої в ЖЄО Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області за №3131 від 03.03.2025;

- вимога директора ТзОВ «Комунальник 1» Васьковича Г.В. до ОСОБА_1 від 05.03.2025;

- наказ №09 від 17.04.2025 ТзОВ «Комунальник 1» про внесення змін до наказу №1 про звільнення директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 ;

- фіксальний чек №100 від 02.04.2025 про направлення рекомендованого листа ОСОБА_1 .

Стороною відповідача долучено до матеріалів справи:

- протокольне рішення засновника ТзОВ «Комунальник 1» () від 06.02.2025 про звільнення з посади директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 з 06.02.2025; призначити на посаду директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_6 з 07.02.2025; звільнити з посади директора дочірного підприємства «Комунальник Плюс» ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_2 з 06.02.2025; призначити на посаду директора ДП «Комунальник Плюс» ТзОВ «Комунальник 1! ОСОБА_8 з 07.02.2025.

Стороною позивача долучено до матеріалів справи:

- довідка від 18.04.2025 ТзОВ «Еколайфсіті» про наявність та облік основних засобів на балансі підприємства на звернення від 18.04.2025 ОСОБА_1 ;

- Статут ТзОВ «Комунальник 1» ідентифікаційний код 25240544 (нова редакція) 2018, затверджений загальними зборами учасників ТзОВ «Комунальник 1» протоколом №3 від 26.11.2018, підписаний ОСОБА_3 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України та Кодексу законів про працю України.

За положеннями статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або роботодавця - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частини третьої статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; 7-2) з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади"; 7-3) набрання законної сили рішенням суду про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках; 8) підстави, передбачені трудовим договором з нефіксованим робочим часом, контрактом; 8-1) смерть роботодавця - фізичної особи або набрання законної сили рішенням суду про визнання такої фізичної особи безвісно відсутньою чи про оголошення її померлою; 8-2) смерть працівника, визнання його судом безвісно відсутнім або оголошення померлим; 8-3) відсутність працівника на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль; 9) підстави, передбачені іншими законами.

Відповідно до статті 38 КЗпП України , працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №1 виданого засновником ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_3 , звільнено з роботи з 06.02.2025 директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 за ст. 41 п.1 одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівника підприємства. Підстава розпорядження засновника ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_3 .

Відповідно до протокольного рішення засновника ТзОВ «Комунальник 1» () від 06.02.2025 засновник ТзОВ «Комунальник 1» Іськів А.В. вирішив звільнити з посади директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 з 06.02.2025; призначити на посаду директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_6 з 07.02.2025; звільнити з посади директора дочірного підприємства «Комунальник Плюс» ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_2 з 06.02.2025; призначити на посаду директора ДП «Комунальник Плюс» ТзОВ «Комунальник 1» Танчинець С.П. з 07.02.2025.

Відповідно до наказу №9 від 17.04.2025 ТзОВ «Комунальник 1» про внесення змін до наказу №1 про звільнення директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 , з метою виправлення технічних помилок, доповнено наказ №1 зазначивши в ньому: ; дату наказу 06.02.2025; місце складання наказу м.Стрий. текст наказу викласти у редакції: «Звільнити з роботи з 06.02.2025 року в.о. директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 на підставі п.1ч.1ст.41 КЗпП України за вчинення одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, яке полягає у відчуженні у свою користь транспортних засобів, які належать товариству, без отримання попередньої згоди засновника».

Стороною відповідача не надано суду жодного доказу того, що в процесі звільнення позивача з роботи за грубе порушення трудової дисципліни ним проведено заходи для встановлення та задокументування факт порушення, не запропоновано позивачу надати письмові пояснення.

Покликання відповідача у наказі №9 від 17.04.2025 ТзОВ «Комунальник 1» про внесення змін до наказу №1 про звільнення директора ТзОВ «Комунальник 1» ОСОБА_1 , за вчинення одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, яке полягає у відчуженні у свою користь транспортних засобів, які належать товариству, без отримання попередньої згоди засновника» не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки суду не надано жодного рішення повноважного органу про неправомірність дій позивача чи визнання його дій незаконними.

Таким чином оскаржувальний наказ ТзОВ «Комунальник 1» про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 06 лютого 2025 не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є незаконним і підлягає скасуванню.

У постанові від 17.02.2022 по справі №233/270/20 Верховний Суд наголосив, що вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 686/29270/19 (провадження № 61-1964св21).

Рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника.

Відповідно до роз`яснення, викладеного у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при вирішенні питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків.

При цьому має бути встановлений не тільки факт не виконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених фактичних обставин, тобто встановлена вина працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Відповідно до ч.3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Звільнення за угодою сторін регулює п.1 ст. 36 КЗпП України. Чинне законодавство не регулює ані оформлення звільнення за такою підставою, ані строки такого звільнення.

Звільнення за такою підставою здійснюється за взаємним бажанням сторін, які, відповідно, досягли згоди з усіх істотних умов такого звільнення. Хоч таке звільнення і не регулюється КЗпП, проте чинне роз`яснення міститься в листі Мінсоцполітики від 04.04.2014 №60/06/186-14 щодо порядку звільнення за угодою сторін. У ньому зазначено, що порядок і строки припинення трудового договору за угодою сторін визначаються працівником і власником (або уповноваженим ним органом) у кожному конкретному випадку.

Звільнення за угодою сторін означає, що роботодавець і найманий працівник досягнули спільної згоди щодо припинення трудового договору у визначений строк.

Пункт 1 ст. 36 КЗпП не містить вимоги щодо обов`язкового попередження роботодавця працівником за два тижні. Це одна з особливостей звільнення за угодою сторін.

Відповідно за підставою звільнення за угодою сторін, дата звільнення погоджується між працівником та роботодавцем. То ж не виключається, що такою буде дата, яка наступає після спливу двох тижнів з моменту ініціювання звільнення. Проте, це вже на розсуд сторін.

Таким чином враховуючи наведені обставини та відсутність у сторін досягнутої спільної згоди на припинення трудового договору у визначений строк, про що сторони ствердили у судовому засіданні, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 40, 41, 147, 232, 235 КЗпП України, ст. ст. 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1» про звільнення з роботи з 06 лютого 2025 ОСОБА_1 за ст. 41 п.1 КЗпП України.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 04.08.2025.

Головуючий суддя В. М. Бораковський