Провадження № 2/643/5460/25
УХВАЛА

06.08.2025 суддя Салтівського районного суду міста Харкова Довготько Т.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Консультативна поліклініка» про поновлення на посаді директора, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Приватного підприємства «Консультативна поліклініка», в якому просить: поновити ОСОБА_1 , на посаді директора Приватного підприємства «Консультативна поліклініка»; стягнути з Приватного підприємства «Консультативна поліклініка» середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 09 червня 2025 року до моменту фактичного поновлення на посаді на користь ОСОБА_1 (документ сформований в системі «Електронний суд» 04.08.2025).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025, справу розподілено судді Довготько Т.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним уст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Разом з тим позовна заява не містить викладення обставин та зазначення доказів правовідносин із відповідачем як з роботодавцем, зокрема: копії наказу про призначення, копії трудового договору (контракту), підтвердження факту виконання обов`язків директора, документів, які підтверджують юридичне оформлення трудових відносин, тощо.

В обґрунтування позову додано лише витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, який лише фіксує зміну керівника, але не підтверджує факту трудових відносин між сторонами.

Крім того, згідно п. 4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Також, згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 09.06.2025 до моменту фактичного поновлення на посаді.

При цьому позивачем не зазначено суму грошових вимог, не вказано ціну позову, не здійснено та не надано попереднього розрахунку середнього заробітку, починаючи з 09.06.2025 по день звернення з позовом до суду.

Зазначений розрахунок необхідний для визначення попередньої ціни позову, встановлення та дослідження обставин справи.

Тому позивачу необхідно надати розрахунок середнього заробітку з 09.06.2025 по день звернення з позовом до суду.

Згідно п.32 постанови № 9 від 6 листопада 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, зі змінами.

Так, позивач не позбавлений можливості отримати інформацію щодо своїх доходів з Державної податкової служби або у Пенсійному фонді України.

Таким чином, позивачу необхідно надати будь-які документи, якими підтверджується розмір заробітка позивача за останні два календарних місяці роботи та розмір середньоденної заробітної плати.

Крім того, недоліки позовної заяви полягають у тому, що позивач у тексті заяви зазначає прохання про витребування доказів, проте таке клопотання не сформульовано належним чином ані в резолютивній частині позову, ані в окремому документі, як того вимагають ст.ст.84, 183 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Консультативна поліклініка» про поновлення на посаді директора, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Довготько