"11" серпня 2025 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року Холодногірський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Ольховського Є.Б

за участю секретаря - Прийма Ф.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою адвоката Семенова Єгора Сергійовича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про встановлення факту народження дитини, зацікавлена особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить суд встановити факт народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в м. Донецьк, Донецька область, Україна, дитина чоловічої статі, матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування заяви заявник зазначив, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

В судове засідання адвокат Семенов Є.С. не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у йогота заявника відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Прохав заяву задовольнити.

Представник зацікавленої особи також не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 315 ЦПК України визначено, що судом може бути встановлено факти, що мають юридичне значення, тобто такі, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими ,речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.3ст.317ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту народження має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Суд звертає увагу, що сам по собі факт перебування заявника на тимчасово окупованій території і реєстрація відповідним органом народження дитини та встановлення законом особливого порядку розгляду заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не є безумовною підставою для встановлення такого факту та не звільняє заявника від надання суду належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Окрім того, суд звертає увагу, що за приписами ч.3 ст.317 ЦПК України в рішенні про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема мають бути вказані встановлені судом дані про батьків дитини.

Згідно ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Згідно ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Частиною 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Так, у своїй заяві заявник просить суд: встановити факт народження дитини - чоловічої статі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в м. Донецьк, Донецької області, Україна, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах РАЦС України, визначивши батьками дитини: в графі матір - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; в графі батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Відповідно до ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За вимог ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Судом встановлено, що з доданих до заяви документів вбачається, що особи, яких заявник просить зазначити в якості батьків дитини, в зареєстрованому шлюбі між собою, у встановленому законодавством України, не перебувають, що свідчить про те, що задля встановлення факту народження дитини саме від зазначеної в заяві матері, до суду мають звертатися саме батьки дитини, зі спільною заявою, якою вони, по суті, також підтверджують своє погодження між собою щодо імені, прізвища дитини.

До суду із заявою звернулась ОСОБА_1 в особі свого адвоката.

До суду надана заява від ОСОБА_2 де він просить визнати факт народження їх спільної з ОСОБА_1 дитини сина ОСОБА_3 .

Проте подання такої заяви не є спільною заявою батьків дитини.

Крім того, із свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке видане окупаційною владою, серії НОМЕР_1 , вбачається, що мати дитини є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Тоді як, відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини заявником не надано належних та допустимих доказів, з яких можливо б було встановити, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю особи, факт народження якої заявник просить встановити суд.

З огляду на викладене, а також враховуючи вказані розбіжності в даті народження матері, суд позбавлений можливості встановити факт народження дитини та ухвалити рішення у справі про задоволення заяви.

Окрім того, такий висновок узгоджується з правовою позицією наведеною у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №758/2671/17.

Керуючись ст.ст.258, 263, 265, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви адвоката Семенова Єгора Сергійовича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про встановлення факту народження дитини, зацікавлена особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Б. Ольховський