Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2025 Справа №607/10042/25 Провадження №2/607/3311/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Романів К. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Тернопільводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» (надалі КП «Тернопільводоканал») звернулося до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що відповідачі є співвласниками житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 11.09.2023 та 20.11.2024 працівниками Комунального підприємства «Тернопільвоканал» встановлено, що вказаний житловий будинок самовільно підключений до міської фекальної каналізаційної мережі. Абонентами підприємства вказані споживачі не є. З огляду на це, стоки скидаються без належних на те правових підстав, а приєднання до каналізаційних мереж є самовільним. Підприємство прийняло рішення провести нарахування за фактично надані послуги централізованого водовідведення відповідно до п. 6 Розділу 4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

З урахування того, що працівниками КП «Тернопільводоканал» було прийнято до розрахунку діаметр вводу на свердловину 15 мм, а розрахунковим періодом для проведення нарахувань був грудень 2023 року та зважаючи, що Правилами визначено швидкість руху води в трубопроводі 0,7 м/с, то сума до оплати визначається наступним чином: 320,468 м3 (кількість води, що проходить через трубопровід Д 15 мм) х на тариф (19,116 грн.) = сума до оплати в розмірі 6126,07 грн, що разом становить суму 12 252,14 грн.

У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 12 252,14 грн, а також понесені судові витрати по справі в розмірі 3028,00 грн сплаченого судового збору.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного вирішення справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву відповідачі не скористалися та не подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду постановлено заочний розгляд справи.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що відповідачі є співвласниками житлового будинку загальною площею 160,6 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 388249565 від 25.07.2024.

11.09.2023 та 20.11.2024 представниками КП «Тернопільводоканал» було складено акт технічного обстеження водопровідних мереж та акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування приватного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Під час обстеження встановлено, що даний будинок підключений до міської фекальної каналізаційної мережі. Відведення каналізаційних стоків із даного житлового будинку здійснюється самовільно через сільську каналізаційну мережу, яка в подальшому приєднана до каналізаційної мережі м. Тернопіль. Водопостачання житлового будинку здійснюється через власну свердловину, діаметр вводу в житловий будинок становить 15 мм. Споживач не є абонентом КП «Тернопільводоканал».

Позивачем КП «Тернопільводоканал» надіслано на адресу відповідачів попередження про те, що станом на 01.07.2024 заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою становить 6126,07 грн, рекомендовано негайно сплатити заборгованість.

Згідно з розрахунком ціни позову за грудень 2023 року по травень 2025 року КП «Тернопільводоканал» (особовий рахунок НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) заборгованість відповідачів перед позивачем складає 12 252,14 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 12 252,14 грн, оскільки фактично користувалися ними як споживачі житлово-комунальних послуг.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Частина 1 ст. 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правовідносини, які виникли між сторонами цього спору, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Водним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України.

Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з пунктами 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Як вбачається з матеріалів справи договір про надання послуг із централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між позивачем та відповідачами не укладався, однак правовідносини, які виникли, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», чинним на момент надання житлово-комунальних послуг, та Правилами користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27 червня 2008 року № 190 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 19 квітня 2021 року № 97).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2024 року у справі № 463/6799/18.

Відповідно до п. 1 розділу IV Правил не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Самовільне користування користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення за відсутності договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення із виконавцем комунальної послуги, а також у випадку порушення споживачами умов укладеного між сторонами договору (п.4 розділу І Правил).

Відповідно до п. 4 розділу IV Правил факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування.

У разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води. (п.6 розділу IV Правил).

З інформації, яка міститься у вільному доступі в мережі Інтернет, вбачається, що постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, № 284 від 22.12.2021 затверджено тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для населення.

Відповідачі самовільно підключилися до Тернопільської міської каналізаційної мережі, тому зобов`язані сплатити заборгованість у розмірі 12 252,14 грн, яка нарахована позивачем відповідно до п. 6 розділу IV Правил, за грудень 2023 року по травень 2025 року.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявні порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Тернопільводоканал» заборгованості в розмірі 12 252,14 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, оскільки позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача 3 028,00 грн сплаченого судового збору в рівних частках.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 509, 526, 543, 901, 903 Цивільного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Комунального підприємства «Тернопільводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Тернопільводоканал» заборгованість в розмірі 12 252,14 грн (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят дві гривні 14 копійок).

Стягнути в рівних частках ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Тернопільводоканал» 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) сплаченого судового збору.

Відповідачам направити копію заочного рішення суду, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги заочного рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, відповідачем може бути оскаржене заочне рішення суду в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, відповідачем з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, іншими учасниками справи з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину заочного рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Тернопільводоканал», унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 03353845, місцезнаходження м. Тернопіль вул. Старий Поділ, 7;

відповідачі:

1. ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

2. ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 04 серпня 2025 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко