Справа №333/3420/25
Провадження №2/333/2845/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Єрмоленко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

до відповідача: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, , пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105

про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадування за законом,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно квартира АДРЕСА_2 . Вказала, що постійно проживала з матір`ю по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та зважаючи на сімейні зв`язки, була впевнена, що є такою, що прийняла спадщину. Проте, як зазначає позивач, звернувшись до нотаріуса з питань отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З огляду на викладене, просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем та визнати за нею право власності на об`єкти нерухомого майна як спадкоємця першої черги за законом.

Ухвалою суду від 22.04.2025 відкрито провадження по справі.

12.05.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Запорізька міська рада вважає, що питання визнання права власності на майно, а саме: в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 на даний час є передчасним. Враховуючи викладене, Запорізька міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Трачук Н.І. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є сусідами ОСОБА_1 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані ними документи і матеріали, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 19 ЦПК, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення, суд керується наступним.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої записано: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_3 .

Прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » змінено на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , відповідно до якого між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2014.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 08.04.2023 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_11 та ОСОБА_12 08.04.2023 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №170. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_13 ».

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого 13.05.2022 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит, наданої КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» від 21.07.2025 №02.2-05/4919, повідомлено, що труп ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був доставлений до КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР з адреси: м. Запоріжжя, вул. Плавнева, буд. 3.

Згідно з довідки вих.№224/06 від 13.05.2022, наданої ФОП ОСОБА_14 , похованням (кремація) померлої особи, ОСОБА_3 , 1962 р.н. займалася ОСОБА_1 . Поховання (кремація) та додаткові послуги здійснено ОСОБА_1 за рахунок власних коштів в повному обсязі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що з огляду на похилий вік матері, позивач доглядала за нею, вони фактично мали спільне господарство, вели спільний бюджет, здійснювали спільно витрати, пов`язані з побутом.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час її смерті, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Метою встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем позивач зазначає необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, суд виходить з наступного.

На підставі письмових доказів судом встановлено обсяг спадкового майна, а саме: відповідно до договору дарування від 20.07.2011, укладеного між ОСОБА_15 та ОСОБА_3 , дарувальник ОСОБА_15 передав безоплатно у власність своїй дочці ОСОБА_3 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 48, 19 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та заповіту не залишила.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Компанієць І.Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Компанієць І.Ю. від 15.04.2025 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, оскільки право власності позивача, як спадкоємця першої черги, за законом на спадкове майно не визнається, позивач звернулася до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Як встановлено вище судом, ОСОБА_1 , як спадкоємець, станом на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , про відмову від спадщини не заявляла, доказів протилежного матеріали цієї справи не містять.

Отже, позивач вважається такою, що прийняла спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_3 у вигляді квартири АДРЕСА_2 . А тому, заявлені вимоги є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, у зв`язку з чим, задовольняються судом повністю.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273-274, 279 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час її смерті.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 05.08.2025.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова