Справа № 643/7309/25
Провадження № 2/643/3778/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.08.2025

Салтівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участі секретаря судового засідання Кизим К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року позивач ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» в особі свого представника звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість за кредитним договором №1662885 від 02.06.2024 у сумі 15 417,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.06.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» укладено договір про споживчий кредит №1662885 в електронній формі шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «561162».

Відповідно до умов договору відповідач отримав 5000,00 грн строком на 345 днів з 02.06.2024 до 13.05.2025 зі сплатою денної процентної ставки у розмірі 1,15%. Умовами договори встановлено, що загальні витрати позичальника за кредитом складають 19 874,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 11 417,46 відсотків річних, орієнтовна вартість кредиту для позичальника складає 24 874,00 грн. Пунктом 1.5.1 договору встановлено, що комісія за надання кредиту складає 575,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,50% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Факт перерахування коштів підтверджується довідкою за вихідним номером № 7/6832 від 20.12.2024 року, з якого вбачається, що ТОВ "ФК "НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ" перерахувало на користь ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 5 000,00 грн., з призначенням платежу: Кошти згідно договору №1662885.

Згідно з п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 511.00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом.

Відповідно до п.1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.2 та 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть 19 299.00 грн.

П.2.1 договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Згідно з п.2.2.2 договору комісія за надання кредиту нараховується кредитодавцем одноразово в момент видачі кредиту. Строк сплати загальної суми комісії позичальником настає в момент її нарахування і для кожної окремої частини комісії завершується у відповідну дату платежу дату завершення розрахункового періоду, сума платежу за який включає цю частину комісії, відповідно до Графіку платежів.

Відповідно до п.4.1 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та Графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання)зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів.

04.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» укладено Договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором №1662885 від 02.06.2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП».

Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафами відповідно до умов кредитного договору №1662885 від 02.06.2024 у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у сумі 15 417,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 575,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; 3500,00 грн заборгованість за несплату штрафів; 6342,00 грн заборгованість за нарахованими процентами.

Позивач, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», зазначає про правомірність стягнення штрафу (пені) у сумі 3500,00 грн, який був нарахований відповідно до умов договору від 02.06.2024 (після тридцятого дня з дня набрання чинності Законом України №3498-ІХ).

Ухвалою судді від 15.05.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи та відзив не подавав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив таке.

02.06.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1662885 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «561162», згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, комісією, що передбачені кредитним договором (а.с.17-22).

Відповідно до умов договору сума кредиту складає 5000,00 грн, кредит надається строком на 345 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів. З 02.06.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. (п.1.2, 1.3).

Відповідно до п.1.4 договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 13.05.2025 (дата остаточного погашення заборгованості).

Пунктом 1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 19874.00 грн. Денна процентна ставка складає: (19874,00 грн / 5000,00 грн.) / 345 днів * 100% = 1.15%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 11417.46 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 24874.00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, денна процентна ставка та орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема здійснить періодичні платежі в останній день кожного розрахункового періоду (дату платежу) відповідно до Графіку платежів. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню, зокрема у випадку часткового дострокового погашення заборгованості, прострочення виконання або несвоєчасного виконання ним зобов`язань та в інших випадках, крім тих, коли законодавством прямо вимагається таке оновлення.

П.1.5.1 договору визначено, що комісія за надання кредиту: 575,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Сума комісії може складати менш ніж 11,50 відсотків від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб). В такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Сума цілого числа помножена на кількість платежів згідно графіку платежів становить розмір комісії за надання кредиту визначений цим пунктом.

Згідно з п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 511,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом.

Крім того, відповідно до п.2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Позивачем надано Заяву на отримання кредиту №1662885 від 02.06.2024, в якій зазначено сума кредиту, строк кредиту, ставка процентів. Крім того, зазначена анкета містить анкетні дані позичальника (а.с.23 зворот).

Додаток №3 до Договору про споживчий кредит №1662885 від 02.06.2024 містить додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором, зокрема номера телефонів (а.с.24).

02.06.2024 ОСОБА_1 підписано одноразовим ідентифікатором «636026» Паспорт споживчого кредиту №1662885 (а.с.25-26).

Надана позивачем Анкета-заява на кредит №1662885 від 02.06.2024 відображає процес оформлення та розгляду заяви про надання кредиту (а.с.28).

Листом №7/6832 від 20.12.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» підтверджено перерахування коштів у сумі 5000,00 грн ОСОБА_1 згідно з договором №1662885 на карту № НОМЕР_1 (а.с.16).

Відповідно до відомостей про нарахування та погашення за кредитним договором №1662885 від 02.06.2024 ОСОБА_1 нараховувалась комісія за надання кредиту у сумі 575,00 грн, проценти за користування кредитними коштами згідно з п.1.5.2 договору у загальній сумі 6342,00 грн, штраф у сумі 3500,00 грн (а.с.29).

04.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» укладено Договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором №1662885 від 02.06.2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (а.с.46-50).

П. 1.1 договору факторингу передбачено, що за цим договором клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.

Відповідно до п.2.1.3 перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги.

04.09.2024 Реєстр прав вимог №1 до Договору факторингу №04092024 від 04.09.2024 був підписаний ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси», відповідно до якого ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло права вимоги зокрема до боржника (а.с.51-63).

Крім того, 04.09.2024 ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» підписали Акт прийому-передачі документів за Договором факторингу №04092024 від 04.09.2024 (а.с.65), в якому зазначено про передачу в електронному форматі договорів з боржниками згідно з Реєстром прав вимоги №1 від 04.09.2024; передачу інформації згідно з Реєстром прав вимоги №1 від 04.09.2024 в електронному вигляді.

Згідно з витягом з Актом приймання-передачі прав №1 від 04.09.2024 до Договору факторингу №04092024 від 04.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 складає 15 417,00 грн (а.с.66).

Відповідно до платіжної інструкції №402 від 04.09.2024 ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» здійснило оплату згідно до договору факторингу №04092024 від 04.09.2024 у сумі 519 164,88 грн (а.с.64).

12.02.2025 ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» направило відповідачу ОСОБА_1 вимогу №12/02 про погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит №1662885 від 02.09.2024, в якій зазначило про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та про зобов`язання відповідача сплатити суму заборгованості у сумі 15 417,00 грн до 12.03.2025 на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (а.с.34).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» договору №1662885 від 02.06.2024. Договір містить зазначення підписання ОСОБА_1 договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом.

Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.

Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, 04.09.2024 до позивача перейшли права первісного кредитора ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» за кредитним договором №1662885 від 02.09.2024 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до п.1.5 договору денна процентна ставка складає 1,15%.

Так, проценти нараховувались за період з 03.06.2024 по 04.09.2024 та стягненню підлягають проценти за користування кредитом у загальній сумі 5405,00 грн (5000,00 грн*1,15%*94 дні (з 03.06.2024 по 04.09.2024)).

Відповідно до розрахунку нарахувань та погашень за кредитним договором №1662885 від 02.09.2024 ОСОБА_1 нарахована комісія за надання кредиту у сумі 575,00 грн, як це передбачено п.1.5.1 договору.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № PLRPGK від 28 травня 2008 року про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року».

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи.

Враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду та норми діючого законодавства суд вважає, що нарахування комісії за надання кредиту в сумі 575,00 грн суперечить положенням ч. 1, ч. 2 ст. 228 ЦК України, оскільки не є платою за послуги, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику, а тому положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій за надання кредиту є нікчемними.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення штрафу у сумі 3500,00 грн відповідно до п.4.1 Договору про споживчий кредит №1662885 від 02.06.2024.

Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.

Отже, суд вважає, що нарахування штрафу в сумі 3500,00 грн за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит №1662885 від 02.06.2024 частково у розмірі 10 405,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5405,00 грн заборгованість за нарахованими процентами. В іншій частині відмовити.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 1634,89 грн.

Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн, стосовно якого суд зазначає таке.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 11.11.2024, укладеному між клієнтом ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та адвокатом Боденко А. А., предметом договору є послуги з надання правової допомоги з питань захисту прав і інтересів клієнта у цивільних справах щодо стягнення коштів з боржників згідно з Реєстру боржників, який наданий до даного договору, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату за надані юридичні послуги гонорар, а також відшкодувати фактичні витрати адвоката, пов`язані з виконанням доручення клієнта (п.1.1) (а.с.68-69).

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Боденко А. А. на виконання умов договору про надання правової допомоги №1 від 11.11.2024 адвокат надав послуги, а саме підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 з витраченим часом 4 години вартістю у сумі 7000,00 грн (а.с.70)

Суду надано Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №1 від 11.11.2024, згідно з яким адвокатом надано послуги з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 вартістю послуг у сумі 7000,00 грн (а.с.71).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 4724,33 грн.

Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,280-284,289,354,355 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість в сумі 10 405,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 5405,00 грн заборгованість за нарахованими процентами.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» судовий збір у сумі 1634,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4724,33 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», місцезнаходження: м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О. М. Тимош