ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6443/25 Справа № 212/3036/25 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/3036/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Матвійчук Ю.К.

сторони:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідачка - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року, яке ухвалено суддею Чайкіним І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 квітня 2025року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до Заяви б/н від 06.12.2011 року відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який вподальшому збільшився до 150 000,00 гривень.

Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим, станом на 11.02.2025, має заборгованість в розмірі 178 518.21 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредита в сумі 50 719, 59 грн., заборгованість за простроченими відсотками 25 880, 28 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.12.2011 року в сумі 152 637 гривень 93 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 2071 гривень 15 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та неповне дослідження обставин справи. В іншій частині просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків за користування кредитом. Зокрема, суд не врахував, що в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаній відповідачкою у справі, процента ставка була визначена на рівні 42 % річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для карт Універсальна GOLD.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - адвоката Якушева С.О., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, відповідачку ОСОБА_1 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 грудня 2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що відповідає строку дії картки, що підтверджується Анкетою - заявою, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Станом на 11.02.2025, відповідачка має заборгованість в сумі 178 518.21 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредита в сумі 50 719, 59 грн., заборгованість за простроченими відсотками 25 880, 28 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 152 637,93 грн, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі не повернуті, а тому, відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України, кредитор має право вимагати виконання кредитного договору в будь-який час.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 06.12.2011 року у вигляді Заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить умов про нарахування відсотків і строку повернення кредиту (користування ним), а паспорт споживчого кредиту підписаний 19.04.2021 року, тобто, після укладення кредитного договору. При цьому, наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту містить зауваження про те, що інформація зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною з 19/04/2021 до 04/05/2021 (а.с.152-155).

Зважаючи на те, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі, та доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відсутності правових підстав для стягнення відсотків за кредитним договором, у визначеному позивачем розмірі, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом, з таких підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В Анкеті-заяві позичальника від 06 грудня 2011 року відсутні відомості щодо відсоткової ставки за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем до суду першої інстанції було надано Заяву відповідачки про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписаній відповідачем у справі, процента ставка була визначена на рівні 42 % річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для карт Універсальна GOLD (а.с. 142-151) та відсотки за користування кредитом нараховувалися саме з цього часу (а.с. 40-68).

Зазначене не було враховано судом першої інстанції, на що обґрунтовано посилається позивач в апеляційній скарзі.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Оскільки строк дії даного кредитного договору не закінчився, то у банка наявні підстави нараховувати відсотки за користування даним кредитом, станом на день звернення до суду з даним позовом.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 випливає, що проценти за користування грошовими коштами банк нараховував в межах узгодженої між сторонами процентної ставки в розмірі 42% річних за карткою Універсальна в межах строку дії виданої відповідачці кредитної картки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за простроченими відсотками, розмір якої, станом на 11 лютого 2025 року, становить 25 880,28 грн.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за відсотками в розмірі 25 880,28 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та збільшує цей розмірі з 2 071,15 грн до 2 422,40 грн., тобто пропорційно до задоволених позовних вимог.

Крім того, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 3 633,60 грн, тобто пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 рокув частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором б/н від 06 грудня 2011 року- скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за Кредитним договором б/н від 06 грудня 2011 року25 880 гривень 28 копійок задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами за Кредитним договором б/н від 06 грудня 2011 року, станом на 11 лютого 2025 року, у розмірі 25 880 (двадцять п?ять тисяч вісімсот вісімдесят) 28 (двадцять вісім) копійок.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року в частині розміру судових витрат, стягнутих з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», змінити, збільшивши цей розмірі з 2 071,15 гривень до 2 422 (двох тисяч чотириста двадцяти двох) гривень 40 (сорока) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати у справі, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2025 року.

Головуючий:

Судді: