Справа № 570/1549/24
Номер провадження 2/570/115/2025
УХВАЛА

12 серпня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Атаманюк С.С.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - Ковтун (Конончук)Людмили Вікторівни про відвід судді Гладишевої Х.В. подану в межах розгляду цивільної справи №570/1549/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, оформленого борговою розпискою,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа №570/1549/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, оформленого борговою розпискою.

12 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 - Ковтун Людмили Вікторівни надійшла заява про відвід судді Гладишевої Х.В. від розгляду справи №570/1549/24, в обґрунтування якої вказує про те, що суддею під час розгляду справи винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка постановлена без участі ОСОБА_1 , як сторони або її представника. Крім того, вказана ухвала про закриття підготовчого провадження їй не надсилалась. Водночас, вказує на те, що в засіданні, яке відбулося 07 серпня 2025 суддя порушувала принцип рівності прав сторін у процесі, не реагувала на зауваження представника. Також зазначила про наявні сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Гладишевої Х.В., у зв`язку із відомою інформацією про перебування судді у дружніх стосунках з адвокатом Бачинською Н.О. під час навчання в одному вузі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відтак, надавши оцінку встановленим обставинам та обґрунтуванням поданої заяви про відвід судді, суд зазначає наступне.

01 квітня 2024 року на розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Згідно із звітом про автоматизований розподіл судових справ між суддями від 01 квітня 2024 року позовна заява була зареєстрована за єдиним унікальним номером 570/1549/24 (номер провадження 2/570/735/2024), головуючим суддею обрано Гладишеву Х.В.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2024 року у справі 570/1549/24 відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2024 року у справі 570/1549/24 поновлено строки для подання відзиву на позов та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, оформленого борговою розпискою. Прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, оформленого борговою розпискою та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Здійснено перехід до розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, оформленого борговою розпискою за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі 570/1549/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, оформленого борговою розпискою.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ч.1 ст.36 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до норм якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до ст. 39 ЦПК України, відвід має бути мотивованим.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України до обставин, що виключають участь судді у розгляді справи належить наявність інших обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.2, 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з вимогами ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у ухвалі 10.02.2021 у справі №9901/224/20 головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи утручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості Суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Водночас суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому, відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд зазначає, що доводи про закриття підготовчого провадження без участі ОСОБА_1 та її представника є безпідставними та спростовуються, тим що, всі дати та час судових засідань попередньо погоджувалися з представниками сторін. Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання у справі неодноразово відкладалися судом через неявку відповідача та її представника - адвоката (Конончук) Ковтун Л.В. та клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин.

Щодо не реагування суддею Гладишевою Х.В. у судовому засіданні на зауваження представника ОСОБА_1 - адвоката Ковтун Л.В. та надання переваги представнику ОСОБА_3 - адвокату Бачинській Н.О, слід зазначити такі твердження - передчасними, оскільки у судовому засіданні оголошено перерву на стадії вступних слів, у зв`язку із участю судді Гладишевої Х.В., в розгляді кримінального провадження в колегіальному складі.

Щодо аргументу про перебування судді Гладишевої Х.В. у дружніх стосунках із представником ОСОБА_3 - адвокатом Бачинською Н.О. під час навчання в одному вузі, слід зазначити, що у судовому засіданні на стадії з`ясування відводів складу суду, встановлюючи факт знайомства судді Гладишевої Х.В. та адвоката Бачинської Н.О., очевидним було, що суддя та адвокат з того часу не підтримували та не підтримують відносин. Тож, відводи чи самовідвід судді не заявлялися.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу, об`єктивним та неупередженим, розроблені усталеною судовою практикою ЄСПЛ.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У ст.17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (п. 56 рішення ЄСПЛ від 06 березня 2018 року у справі «Михайлова проти України») Суд нагадує, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється».

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

На неупередженість судді як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у п.3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

Враховуючи право сторін на справедливий суд, що закріплене в нормах міжнародного та національного права, з метою уникнення звинувачень у необ`єктивності, упередженості та заінтересованості у результаті розгляду даної цивільної справи, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про відвід судді Гладишевої Х.В. у вказаній цивільній справі.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ковтун (Конончук) Людмили Вікторівни про відвід судді Гладишевої Х.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, оформленого борговою розпискою - задовольнити.

Матеріали цивільної справи №570/1549/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, оформленого борговою розпискою, передати до канцелярії Рівненського районного суду Рівненської області на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Гладишева Х.В.