Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2025 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та встановлення факту батьківства, в якій вказує, що із ОСОБА_3 вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2020 року, під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реєстрація його народження проведена відповідно до ст. 135 СК України. Відомості про батька в актовому записі вказані зі слів матері. ОСОБА_3 завжди визнавав себе батьком ОСОБА_4 , виховував його, надавав матеріальну допомогу. 16.10.2024 ОСОБА_3 зник безвісти. В заяві вказала, що до його зникнення безвісти вони були єдиною сім`єю, проживали разом, вели спільне господарство, разом виховували дитину. Шлюб вони не реєстрували. Оскільки заявник не може скористатися законними правами щодо отримання відповідних пільг та виплат, в неї виникла необхідність встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу разом із ОСОБА_3 та встановлення факту батьківства по відношенню до ОСОБА_4 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Ковальчук М.С. заявлені вимоги підтримали повністю.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що його брат ОСОБА_3 дійсно проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 , від спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , не заперечував проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Міністерство оборони України у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням судове засідання проводити без участі представника.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що її дочка жила із ОСОБА_3 з 2015 року, народили дитину, він забирав їх пологового будинку. Потім переїхали в м. Бар. ОСОБА_3 любив дитину, постійно був з нею.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 дитина ОСОБА_4 та їх мама приїхали в 2022 році з м. Харків як переселенці, жили в свідка на квартирі, це була сім`я. Батько визнавав дитину.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що заява доведена та обґрунтована і її необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Встановлено, що згідно сповіщення №1545 ОСОБА_8 сповіщено, що її чоловік ОСОБА_3 , стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону, 16.10.2024 року зник безвісти під час ведення бойових дій.

Згідно актів обстеження фактичного проживання від 30.01.2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 , проживали без реєстрації з березня по жовтень 2022 року у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , а з жовтня 2022 року проживають по АДРЕСА_2 .

Згідно із ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-й.

Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, що під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членами сім`ї військовослужбовця можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Крім того Конституційний суд України у своєму рішенні зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Крім того, факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується наданими ОСОБА_1 фотографіями, а також підтверджується поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 СК України - за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою.

Згідно з частин 1 і 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, а підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

В той же час, статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду; заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу; заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

У пунктах 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Відомості про батька в актовому записі вказані за вказівкою матері.

Відповідно до висновку експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № ЕД-19/121-25/5723-БД від 20.03.2025, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є біологічна спорідненість за чоловічою лінією.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братами, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

Підставою встановлення факту батьківства є ст. 130 СК України, у якій зазначається, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Факт батьківства ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_4 у судовому засіданні доведено показами свідків.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Ці докази суд у відповідності із ст. 77, 78 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження і заява підлягає задоволенню. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи викладене а також приймаючи до уваги те, що суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про встановлення факту батьківства, суд вважає, що задоволенню також підлягають і похідні вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273, 315-316, 319 ЦПК України, суд,

В И Р I Ш И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у період з січня 2020 року по жовтень 2024 року.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який народився смт. Гольмівський Донецької області, зниклого безвісти з 16 жовтня 2024 року, по відношенню до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Харків Харківської області.

Внести зміни до актового запису № 1948 від 19 жовтня 2021 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), а саме: у графі відомості про батька вказати: « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України»; прізвище дитини, ім`я, дату та місце народження дитини - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: