Справа № 362/404/25
Провадження № 2/357/3698/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

01 серпня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року представник ТОВ «Юніт Капітал» Тараненко А.І. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором № 136399935 від 08.01.2021 року у розмірі 30927,77 грн.

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір№ 136399935, у формі електронного документа з використання електронного підпису. Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, зазначивши свої персональні дані. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV56FN7. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, на суму 10100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій Відповідача, 08.01.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 10100,00 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 . Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

В подальшому між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, якими було продовжено строк дії договору факторингу №28/111801 від 28.11.2018. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому, було укладено додаткові угоди № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024, всі інші умови залишилися без змін. 02.12.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 02/12/24-У, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 02/12/24-У від 02.12.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 30927,77 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2025 справу № 362/404/25 передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 164).

14.05.2025 на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали цивільної справи № 362/404/25.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим обрано Ярмолу О.Я. (а.с. 172-173).

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 19.05.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначив справу до розгляду, задовольни клопотання представника позивача про витребування доказів.

13.06.2025 на адресу суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист про підготовку відомостей на виконання вимог ухвали суду від 19.05.2025.

16.06.2025 на адресу суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшла запитувана інформація.

Позивач в судове засідання не направив свого представника, у прохальній частині позовних вимог представник позивача просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечили.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають до задоволення з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 08.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір № 136399935 (а.с. 137-141).

Відповідно до п. 1.1. договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у сумі 10 100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно з п. 1.2. договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту.

Сторони погодили, що встановлений у п.1.2 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду (п. 1.3. договору).

Умовами договору передбачено сплату позичальником кредитодавцю процентів за користування кредитом, зокрема в. 1.4.1. зазначено, що виключно на період строку визначеного в п.1.2. договору нарахування відсотків здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 3,65 % річних, що становить 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

Умови договору (п.1.4.2.) містять положення про індивідуальну процентну ставка, визначену в розмірі 493,07 процентів річних, за умови продовження строку дисконтного періоду.

Встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (а.с. 48-54).

28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 ( а.с. 59).

31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Фактором ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року (а.с. 60-66).

31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Фактором ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (а.с. 70).

31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року (а.с. 71).

31.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с. 72).

Пунктом 2.1. Розділу 2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, сторони договору погодили, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №139 від 22.06.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 (п.101) за кредитним договором № 136399935 від 08.01.2021 на загальну суму 20 278,48 грн (а.с. 73-75).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року (а.с. 76-81).

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (а.с.85) та №3 від 30.12.2022 (а.с.86) - якими продовжено строк дії Договору факторингу № 05/0820-01 (а.с.90,91).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 (п.5176) за кредитним договором № 136399935 від 08.01.2021 на загальну суму 30927,77 грн (а.с. 87-89).

02.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 02/12/24-У,згідно 1.1. якого Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників (а.с. 91-96).

Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 02/12/24-У від 02.12.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 (п.157) за кредитним договором № 136399935 від 08.01.2021 на загальну суму 30927,77 грн (а.с. 100-102).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Частиною 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В ході передачі прав вимоги за договорами факторингу, право вимоги за кредитним договором № 136399935 від 08.01.2021 перейшло до позивача.

Матеріали справи містять розрахунок, здійснений первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 136399935 станом на 21.06.2021 становить 20 278,48 грн., з яких: 8735,87 грн борг за тілом кредиту; 11542,61 грн відсотки.

Окрім того, вбачається, що відповідачем за вказаним договором було проведено оплати, а саме: 05.02.2021 29,00 грн; 06.03.2021 3684,00 грн; 21.03.2021 3025,00 грн; 26.03.2021 472,00 грн; 17.04.2021 1657,00 грн; 17.05.2021 1000,00 грн; 25.05.2021 8005,00 грн; 05.06.2021 5,00 грн; 21.06.2021 5,00 грн.

Згідно з умовами кредитного договору, а саме п. 1.2., кредит надається строком на 30 днів.

У пункті 1.3. договору сторони погодили, що встановлений у п.1.2 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду.

Судом встановлено, що кредит було отримано у сумі 10 100,00 грн, на строк 30 днів, а відповідачем здійснено оплати за договором на суму 17882,00 грн.

Первісний кредитор та відповідач підписали графік розрахунків, з якого вбачається, що орієнтовна загальна вартість кредиту за дисконтною процентною ставкою складає 10 130,30 грн (10100,00 грн сума кредиту; 30,30 грн нараховані відсотки). А також, у пункті 5 графіку розрахунків погодили, що у разі користування кредитом понад встановлений в п.1.2. договору строк дисконтного періоду чи продовження строку дисконтного періоду на умовах п. 1.3. Договору, Графік розрахунків наведений в п. 1 цього Додатку втрачає юридичну силу, а оновлений актуальний графік розрахунків відображається кредитодавцем позичальнику в особистому кабінеті позичальника.

Однак, матеріали справи не містять жодного доказу пролонгації кредитного договору за ініціативою відповідача, позивачем не надано доказів, що відповідач у призначеннях платежу про оплату коштів, вказував про його волевиявлення на продовження дії договору, або в особистому кабінеті вчинив дії з активації продовження строку кредитування. До суду не надано оновленого графіку розрахунків, з якого б вбачався інакший строк повернення коштів, розмір відсотків, актуальний на час його оновлення.

Суд критично оцінює долучену до матеріалів справи довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 155-155а), в якій зазначено про вчинення позичальником дій, з метою продовження дисконтного періоду та відображено дати оплати на момент вчинення дій спрямованих на продовження строку користування кредитом. Така довідка не містить жодного підпису, невідомо якою посадовою особою, установою вона складена, та не може вважатись належним доказом ініціювання відповідачем пролонгації кредитного договору.

Аналізуючи умови кредитного договору, суд дійшов висновку, що позивач неправомірно нараховував відсотки за користування кредитом поза строком кредитування (30 днів), без ініціативи позичальника на продовження строку дії кредитного договору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем недоведені позовні вимоги, не надано доказів в підтвердження обставин правомірної пролонгації кредитного договору, натомість містяться докази сплати відповідачем коштів за договором на загальну суму 17 882,00 грн, що перевищує, визначену у графіку платежів орієнтовну загальну вартість кредиту. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 ініціював продовження строку користування кредитом, зміну дати повернення всієї суми кредиту. При цьому, суд звертає увагу, що кредитним договором чітко передбачено, що кредит надається строком на 30 днів. Отже, позивач нарахував до стягнення відсотки за користування кредитом після закінчення терміну дії договору. Позивач не довів наявність у відповідача боргу за вищевказаним кредитним договором на суму 30927,77 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини 4 статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 8 ст.18 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Суд має право прийняти посилання та твердження сторони лише у випадку їх належного доведення в ході розгляду справи, за виключенням випадків, коли такі обставини не потребують окремого доведення. При цьому сам лише факт відсутності заперечень іншої сторони проти таких посилань та тверджень не може вважатися їх визнанням.

Згідно ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 30927,77 грн. є не доведеними.

V.Судові витрати.

Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір та витрати на правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення суду виготовлено 06 серпня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола