ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24077/23

Провадження № 22-ц/820/1796/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

з участю позивача, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 17 червня 2025 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

25 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34000 грн., а також подав клопотання про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви зазначав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.05.2025 року відмовлено ОСОБА_2 у стягненні боргу з ОСОБА_1 , тому підлягають стягненню на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу. Копію вказаного рішення суду його представник отримав 20.05.2025 року о 12.21 год., яким не вирішено питання розподілу витрат на правничу допомогу. До ознайомлення з повним текстом рішення адвокат не міг проаналізувати мотиви та обґрунтування суду щодо розподілу судових витрат. Тому просив поновити строк на подання доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, який пропущено з поважних причин.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.06.2025 року відмовлено представнику відповідача адвокату Глебі Павлу Олександровичу в поновленні строку на подання доказів витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву адвоката Глеби Павла Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну та задовольнити його заяву. Зазначає, що 5-денний строк для подачі доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, визначений ч.8 ст. 141 ЦПК України, пропущено ним з поважних причин і такий строк підлягав поновленню. Не враховано, що суду першої інстанції до стадії судових дебатів було надано орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та зазначено, що відповідні докази будуть надані додатково відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України. На його думку, судом першої інстанції не враховано, що остаточне (повне) рішення у справі прийнято 20.05.2025 року разом з наведенням мотивів прийнятого рішення та оцінкою доказів. До ознайомлення з повним текстом рішення представник ОСОБА_1 не міг проаналізувати мотиви та обґрунтування суду щодо ігнорування питання розподілу судових витрат. Тому його представник подав заяву про ухвалення додаткового рішення 25.05.2025 року, тобто, пропустив встановлений строк з поважних причин. Не враховано, що звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про стягнення з нього неіснуючого боргу змусило ОСОБА_1 скористатися правничою допомогою та понести відповідні витрати.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.

За ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції правову допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Глеба П.О., яким до судових дебатів було надано суду орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та зазначено, що докази на підтвердження розміру фактичних витрат будуть подані додатково відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

12.05.2025 року відповідач та його представник були присутні в судовому засіданні під час ухвалення рішення суду.

Заява про ухвалення додаткового рішення з доказами на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу подана представником Сосюка І.О. лише 26.05.2025 року, поза 5-денним строком, встановленим ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представник Сосюка І.О. не навів обставин, які б об`єктивно унеможливлювали подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

Посилання представника відповідача на необхідність ознайомлення з повним текстом судового рішення від 12.05.2025 року, проаналізувати мотиви суду щодо ігнорування питання розподілу судових витрат є безпідставним, оскільки докази понесення таких витрат до судових дебатів сторона відповідача не подавала.

Отже, отримання представником відповідача повного судового рішення 20.05.2025 року не є поважною причиною пропуску строку для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постановах від 05 квітня 2023 року у справі № 202/2163/21, від 16 травня 2023 року у справі № 146/1089/20, виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18, неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

За наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення строку на подачу доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи та правомірно залишив заяву про ухвалення рішення без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького районного суду Хмельницької області від 17 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 05 серпня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк