Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер:704/625/25

Номер провадження 2/704/479/25

05 серпня 2025 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі: головуючої судді Москаленко І.В., за участю секретаря Рябошапки Н.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження, з викликом сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тальному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та дружину інваліда,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача, про стягнення аліментів в розмірі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01.12.2024 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час продовжує навчання та потребує коштів, яких відповідач не надає.

Крім того просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця з дня пред`явлення позову до суду.

В судове засідання позивачка не з`явилася, проте представниця позивачки адвокат Діхтяренко М.В. подала заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити.

Відповідач та його представник, адвокат Ткаченко М.О. в судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, про будь-які причини неявки не повідомили.

Крім того , представником відповідача, адвокатом Ткаченком М.О., 30.06.2025 подано відзив в якому зазначається, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме визнає позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня пред`явлення позову до суду і до 30.06.2028 року, проте заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дружини, так як вважає, що ОСОБА_1 не надала доказів про свій дохід, про витрати на лікування, а також стосовно платоспроможності відповідача.

Суд, оголосивши заяви сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, між сторонами було зареєстровано шлюб 28.09.2006 р. (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого 14.11.2006 р., її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.11).

На даний час, ОСОБА_3 навчається на першому курсі факультету економіки та управління Черкаського державного технологічного університету на денній формі навчання, що підтверджується копією відповідної довідки з місця навчання. (а.с.13).

Позивачка вказує, що у неї доходів недостатньо для забезпечення належних умов для навчання та проживання їх доньки.

Отже, дані обставини свідчать про те, що позивачка не має можливості самостійно забезпечувати їх спільної із відповідачем доньки у зв`язку із продовженням її навчання та потребує додаткових витрат у зв`язку із таким навчанням.

Згідно з ч.ч. 1, 5 і 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1,3 ст.199 СК України визначено, що: Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1 ст.200 СК України: Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Позивачка посилається, як на підставу задоволення позову, на ті обставини, що вона та їх спільна із відповідачем донька несуть значні витрати пов`язані із навчанням останньої. Проте докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати до суду не подала.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітню дочку підлягають задоволенню частково, а розмір аліментів, що підлягають до сплати вважає за необхідне визначити в межах 1/4 частки від щомісячного доходу відповідача на період її навчання від дня пред`явлення позову і до завершення навчання, однак не довше, як до досягнення двадцяти трьох років.

Крім того, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу права непрацездатного подружжя на утримання (аліменти), який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 9 СК України.

Як стверджує ОСОБА_1 в позовній заяві, в період шлюбу у неї погіршився стан здоров`я, і з 16.12.2021 року їй встановлено безстроково інвалідність 3-ої групи загального захворювання, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААВ № 358139 (а.с. 14).

В позовній заяві позивачка зазначає, що розмір призначеної їй пенсії не забезпечує встановленого законом прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Однак, за змістом вказаних норм права, аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя, виникають в тому числі і за умови, що чоловік ( дружина) має можливість надавати таку матеріальну допомогу

Позивачкою не долучено до позовної заяви жодних письмових доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати таку матеріальну допомогу: відомості про працевлаштування останнього, розмір його доходу, наявність в останнього майна чи придбання вартісного майна протягом останнього часу тощо.

Крім того в позовній заяви позивачка стверджує, що отримує пенсію по інвалідності у розмірі, визначеному законодавством для осіб, які втратили працездатність.

Припущення позивача ,що відповідач працює та має дохід без укладання трудових договорів не може бути взятим судом до уваги, оскільки допустимими та належними доказами не підтверджено.

Згідно ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень… Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому всупереч принципу змагальності цивільного судочинства позивачка не надала достатніх та допустимих доказів (не надала жодних доказів), а також не просила суд про сприяння у витребуванні відповідних доказів на підтвердження того, що відповідач має доходи і може сплачувати аліменти на її утримання.

За таких обставин у справі, вимоги позивачки є недоведеними, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Крім того, оскільки судом було частково задоволено одну позовну вимогу, а у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн.20 коп. (ч.6ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати щомісяця аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частини з всіх видів доходу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає по АДРЕСА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з її навчанням у Черкаському державному технологічному університеті, на період її навчання, починаючи з 19.05.2025 року і до завершення навчання, однак не довше, як до досягнення двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Представниця позивачки: адвокат Діхтяренко Майя Валентинівна, 20401, вул. Соборна, буд. 22, м. Тальне, Звенигородський район, Черкаська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя І.В. Москаленко