У х в а л а

8 серпня 2025 року

м. Київ

Справа № 761/30522/24

Провадження № 61-2434ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - скаржник)

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року

у справі за заявою скаржника за участю заінтересованих осіб - Акціонерного товариства «Таскомбанк», ОСОБА_1 - про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, та

в с т а н о в и в:

1. 24 лютого 2025 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення заяви скаржника.

2. 31 березня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржник мав додатково обґрунтувати підставу касаційного оскарження та сплатити 3 028,00 грн судового збору. Мотивував так:

- скаржник у касаційній скарзі зазначив, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази та що є необхідність відступити від викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2021 року у справі № 646/3518/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 березня 2023 року у справі № 752/18896/21, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 листопада 2021 року у справі № 761/21850/19, від 8 грудня 2021 року у справі № 686/4972/21 висновків стосовно застосування норм права;

- скаржник не зазначив, які саме докази не дослідили суди, від яких саме висновків, викладених у вказаних постановах, слід відступити, на користь якого висновку слід зробити такий відступ, а також не мотивував потребу у цьому відступі. Тому має додатково обґрунтувати підставу касаційного оскарження.

3. 11 квітня 2025 року скаржник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. До заяви додав платіжну інструкцію № 470 про сплату 10 квітня 2025 року 3 028,00 грн судового збору й уточнену касаційну скаргу. В останній навів таке саме обґрунтування підстав касаційного оскарження, що і в первинній редакції, прибравши з обґрунтування вказівку на необхідність відступити від висновків Верховного Суду у перелічених раніше справах.

4. За змістом пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у ній не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку:

5. Підставами касаційного оскарження позивач вказав пункти 2 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України, однак не обґрунтував їх. З огляду на це касаційну скаргу слід повернути.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 393 ЦПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

повернути касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області за участю заінтересованих осіб - Акціонерного товариства «Таскомбанк», ОСОБА_1 - про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима