Справа № 750/8129/25
Провадження № 2/750/2335/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

секретар Костюк С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» (надалі - Банк) та Відповідачем було укладено кредитний договір № 200264189 від 28.04.2020 про надання кредиту у розмірі 30616,50 грн, за яким Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Договору.

Первісний кредитор свою частину зобов`язань за договором виконав, тоді як Відповідач належного виконання своїх зобов`язань не здійснив.

25 липня 2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким Позивач набув право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до Відповідача.

Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 145,16 грн та відшкодувати судові витрати по справі. Справу просить розглядати без його участі.

Ухвалою суду від 25.06.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 25.07.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку з неявкою Відповідача розгляд справи відкладено на 11.08.2025.

Представник Відповідача адвокат Мотальова Кравець В.Ю. 21.07.2025 через систему «Електронний суд» подала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила, в задоволенні позову просила відмовити повністю. Зазначила, що згідно виписок по рахунку, залишок по тілу кредиту складає 15 130,28 грн, залишок по відсоткам складає 1 055,26 грн. Інші нарахування, такі як неамортизована дисконт/премія на поточні потреби, прострочений основний борг та проценти не можуть включатися в основну заборгованість, а також не заявлені до вимоги. Іншої вимоги, аніж по тілу кредиту та відсоткам Позивачем не заявлено. Таким чином, розмір заборгованості Відповідача складає 16 185,54 грн, з яких: 15 130,28 грн заборгованість за тілом, 1 055,26 грн - заборгованість за відсотками.

Також представник Відповідача заперечила проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вказавши, що матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час. Також, до суду не було надано квитанцію про оплату наданих послуг. Для адвоката дана справа є звичайним спором простої складності та не потребувала значного обсягу часу для підготовки та звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Окрім того, ознайомлення з матеріалами справи та складання позову не передбачають такого обсягу роботи та витрат, що зазначені у розрахунку, є неспівмірними зі складністю справи, а відтак повному відшкодуванню не підлягають.

В судове засідання 11.08.2025 Відповідач, будучим належним чином повідомленим про розгляд справи, не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

28 квітня 2020 року Відповідач звернувся до Банку із підписаною Офертою (анкетою заявою) № 200264189 (а.с. 5 зворот), яка містить пропозицію про укладення кредитного договору шляхом вчинення банком дій, які відповідно до пункту 4.1 Оферти, вважаються акцептом оферти Відповідача, а саме відкриття Відповідачу поточного рахунку та зарахування на нього кредитних коштів. Наслідком прийняття Банком пропозиції, викладеної в п. 1 заяви Відповідача, стало укладання кредитного договору на умовах та з графіком платежів, визначених у додатку до Договору (а.с. 6-6 зворот), копія якого також підписана Відповідачем та згідно з п. 8 Оферти, ним отримана.

Таким чином, між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та Відповідачем укладено кредитний договір №200267182 від 15.05.2020 про надання кредиту, відповідно до умов яких Відповідачу було відкрито рахунок, надано кредит, який Відповідач зобов`язався повернути та вносити плату за користування кредитом відповідно до умов Договору.

Кредит надано у розмірі 30 616,50 грн на строк 1461 днів, період кредитування з 29.04.2020 по 29.04.2024. Ставка про кредиту (на строкову частину основного боргу) фіксована - 40 % річних, ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) 0,00001% річних.

Отримання та використання Відповідачем кредитних коштів відображено у виписці по особовому рахунку позичальника Відповідача (а.с. 9-28).

Відповідно до наданого Позивачем розрахунку заборгованості, станом на 09.06.2025 Відповідач має заборгованість у сумі 25 145,16 грн, яка складається з 16 200,18 грн заборгованості за кредитом та 8 944,98 грн заборгованості за процентами за користування кредитом (а.с. 8 зворот).

25 липня 2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги (а.с. 31-33). Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД».

Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком 1 до договору Позивач набув право вимоги до Відповідача за кредитним договором № 200264189 від 28.04.2020 в загальному розмірі 25 145,16 грн (а.с. 33 зворот).

Відповідно до платіжної інструкції від 23.07.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахував АТ «БАНК ФОРВАРД» плату за відступлення права вимоги згідно договору № GL1N426202/1 в сумі 70 122 419,74 грн (а.с. 34).

Отже, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до Відповідача за кредитним договором № 200264189 від 28.04.2020.

09 червня 2025 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості (а.с. 34).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд доходить висновку, що факти виникнення між Позивачем та Відповідачем кредитних правовідносин, отримання Відповідачем та використання коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла кредиту та процентів у межах строку кредитування, а також правонаступництва Позивача як кредитора, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

Відповідач не надав доказів повного виконання своїх зобов`язань перед первісним кредитором щодо сплати тіла кредиту та процентів за користування ним.

Визначаючи розмір стягнення суд зазначає, що належного розрахунку розміру стягнення, з посиланням на процентні ставки, конкретні періоди нарахування та суми оплати по кредиту, зарахування сплачених сум у тіло кредиту чи в рахунок погашення відсотків, ані Позивач ані Відповідач суду не надали.

Наданий Позивачем розрахунок указаної вище інформації не містить, яким чином він здійснений невідомо.

Розрахунок у відзиві на позов, здійснений представником Відповідача, суд також не приймає до уваги, оскільки він заснований виключно на банківській виписці по особовому рахунку Відповідача, яка містить лише відомості рух коштів, але не відображає інформацію про розмір зобов`язань по договору, зокрема щодо нарахованих відсотків, які підлягають сплаті, а тому висновок про розмір заборгованості по процентах є некоректним.

З відсутності належних розрахунків, визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з Відповідача, суд приймає до уваги умови договору, а також складений згідно з цими умовами та наведений у додатку до договору графік платежів. Відповідно до цього графіку, за період дії договору чиста сума платежу (кредиту), яка підлягає сплаті Відповідачем становить 61 714, 88 грн, з них: 30 616,50 грн по тілу кредиту та 31 098,38 грн по процентам за користування кредитом.

Як вбачається із виписки по особовому рахунку Відповідача, фактично здійснено погашення по тілу кредиту у розмірі 15 817,14 грн, а по процентам 21 772,97 грн.

Отже загальний розмір заборгованості по тілу кредиту становить (30 616,50 - 15 817,14) = 14 799,36 грн.

Заборгованість по процентам становить (31 098,38 - 21 772,97) = 9 325,41 грн.

Оскільки указаний розмір заборгованості по процентам є більшим ніж визначений у позовній заяві, включений у розрахунок та заявлений Позивачем до стягнення, а суд не може вийти за межі позовних вимог, суд приймає до уваги розмір заборгованості по сплаті процентів, визначений до стягнення Позивачем, а саме: 8 944,98 грн.

Таким чином загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню становить (14 799,36 + 8 944,98) = 23 744,34 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 94,42%, тому пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь Позивача судовий збір у розмірі 2 287,23грн.

Стосовно розподілу витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Правову допомогу при зверненні до суду з позовною заявою Позивачу надавало Адвокатське об`єднання «Апологет» на підставі Договору (правничої) допомоги № 0206 від 02.06.2025 (а.с. 37). Обсяг допомоги підтверджується актом наданих послуг правової (правничої) допомоги (а.с. 37 зворот) та детальним описом наданих послуг (а.с. 38).

Суд відхиляє доводи представника Відповідача, що відсутність доказів оплати по договору є підставою для відмови у стягненні витрат, оскільки вони не грунтуються на нормах законодавства та суперечать усталеній судовій практиці.

Стосовно визначення розміру стягнення таких витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, які враховує суд при розподілі судових витрат, зокрема, суд має оцінити обгрунтованість таких витрат та пропорційність їх до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Верховний Суд у постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зроблено правовий висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Отже, суд може обмежити заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу з огляду на розумну їх необхідність, обгрунтованість та пропорційність для конкретної справи.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, з урахуванням заперечень сторони Відповідача, а також характеру правовідносин, ціни позову, обсягу та реальності наданих адвокатом послуг, необхідності вчинення процесуальних дій, принципів обгрунтованості, співмірності судових витрат та розумності їхнього розміру, суд доходить висновку про необхідність їх стягнення у розмірі 2 000 грн.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 200264189 від 28.04.2020 у розмірі 23 744,34 (двадцять три тисячі сімсот сорок чотири) гривні 34 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2 287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 23 копійки у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2 000 (дві тисячі) гривень у відшкодування витрат на професійну правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок № 1, корпус № 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Олег КОСЕНКО