УХВАЛА

23 липня 2025 року

м. Київ

справа № 501/955/22

провадження № 61-8820ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 червня 2023 року, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 травня 2025 року (повний текст складений 10 червня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса»(далі - ТОВ «Телерадіокомпанія «Моя Одеса»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» (далі - ТОВ «Інтернет Інвест») про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТОВ «Телерадіокомпанія «Моя Одеса», ТОВ «Інтернет Інвест» про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, задовольнив частково. Визнав недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації, право на ім?я, право на презумпцію невинуватості ОСОБА_1 інформацію, викладену в телеграм каналі ІНФОРМАЦІЯ_1 належному ОСОБА_3 статтю « ОСОБА_4 за наследство ОСОБА_5 : самое интересное уже началось» на веб-сайті за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_10..».

Визнав недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації, право на ім?я, право на презумпцію невинуватості ОСОБА_1 інформацію, що розміщена в статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11».

Зобов?язав ОСОБА_3 видалити з телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_12 » недостовірну інформацію, викладену в телеграм каналі ІНФОРМАЦІЯ_1, в статті «ІНФОРМАЦІЯ_13» на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_14/, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_15..».

Зобов?язав протягом десяти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію, шляхом розміщення у телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » « ІНФОРМАЦІЯ_16.» та шляхом розміщення вступної та резолютивної частини рішення суду.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20000 грн та судові витрати у справі. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2024 року виправлено описку, допущену в рішенні Іллічівського міського суду Одеської області у справі № 501/955/22 від 14 червня 2023 року, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«Визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації, право на ім`я, право на презумпцію невинуватості ОСОБА_1 , інформацію «ІНФОРМАЦІЯ_17..», викладену в статті «ІНФОРМАЦІЯ_18» опублікованій в телеграм каналі ІНФОРМАЦІЯ_1 належному ОСОБА_3 та зобов`язати ОСОБА_3 видалити з телеграм каналу ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_19 » дану недостовірну інформацію, викладену в статті «ІНФОРМАЦІЯ_18», та зобов`язати ОСОБА_3 протягом десяти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію, шляхом розміщення у телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». « ІНФОРМАЦІЯ_1 та закріплення у верхньому рядку протягом 10 календарних днів інформації з заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_20..» та шляхом розміщення у телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». « ІНФОРМАЦІЯ_1 вступної та резолютивної частини рішення суду.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації, право на ім`я, право на презумпцію невинуватості ОСОБА_1 , інформацію «ІНФОРМАЦІЯ_20», що розміщена в статті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_21 » на веб-сайті за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та ІНФОРМАЦІЯ_22..», викладену в статті «ІНФОРМАЦІЯ_13» на веб-сайті за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_23/.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , в якості відшкодування моральної шкоди суму в 20000 гривень 00 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити».

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 травня 2025 року апеляційну скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_14 , задоволено частково. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 червня 2023 року в оскаржуваній частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання видалення недостовірної інформації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, судових витрат у справі скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації, право на ім`я, право на презумпцію невинуватості інформацію, зобов`язання видалення недостовірної інформації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, відмовлено. В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6946,80 грн. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 08 травня 2023 року, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_14 , задоволено. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2024 року скасовано та постановлено нове судове рішення. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Іллічівського міського суду Одеської області від 14 червня 2023 року відмовлено.

10 липня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав касаційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 червня 2023 року, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 травня 2025 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Щодо оскарження рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 червня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 травня 2025 року

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, справа № 501/955/22 не є справою з ціною позову, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 501/955/22 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі.

Щодо оскарження ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 травня 2025 року

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення передбачено пунктом 19 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, а ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду за наслідками перегляду ухвали про внесення виправлень у рішення не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 червня 2023 року, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 травня 2025 року (повний текст складений 10 червня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат