Справа № 635/6121/25
Провадження 2-н/635/1845/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у видачі судового наказу

11 серпня 2025 року с-ще Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Базов О.В., розглянувши заяву представника ЖЕУ «ДОКУЧАЇВСЬКЕ» Кондратенка Владислава Анатолійовича про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, -

В С Т А Н О В И В:

05.08.2025 до Харківського районного суду Харківської області надійшли заява представника ЖЕУ «ДОКУЧАЇВСЬКЕ» Кондратенка В.А. із вимогою про видачу судового наказу про стягнення з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно суми заборгованості за 36 місяців за житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 10 388,49 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Харківського районного суду Харківської області від 05.08.2025 вказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Базову О.В.

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги,

а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Наказне провадження не передбачає участі боржника при розгляді заяви.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, заявник просить суд видати судовий наказ, яким стягнути заборгованість за 36 місяців за житлово-комунальні послуги

з управління багатоквартирним будинком солідарно з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2

в розмірі 10 388,49 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або

в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1,2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників

у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальним споживачем є власник (співвласник) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3

ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Разом з тим, згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Окрім того, вказана Постанова орієнтує суди на те, що наявність спору про право, яке

є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею

у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів,

що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Разом з тим, заявником не надано доказів реєстрації місця проживання боржників

за адресою виникнення боргу, однак надано Інформацію з Державного реєстру речових прав

на нерухоме майно сформовану 06.05.2025, заяву до суду подано 05.08.2025, тобто понад два місяці потому.

Крім того, як доказ суду наданий Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 15.09.2021 укладений між житлово-експлуатаційним управлінням «ДОКУЧАЇВСЬКЕ» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: с. Докучаєвське, учбове містечка ХНАУ, буд. 37 (9-ти поверхівка) в особі уповноваженої особи виконавчого комітету Роганської селищної ради Сапелкіна М.С., однак суду не надані докази про те,

що боржникам було відомо про укладення зазначеного договору. Згідно додатку 1 до Типового договору інформація про прізвище, ім`я, по батькові співвласників відсутня. Тобто на момент укладання договору представнику ЖЕУ «ДОКУЧАЇВСЬКЕ» не відомі відомості щодо співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, в заяві заявником не зазначено чітко період за який утворилась заборгованість (дата, місяць, рік).

Зокрема, виявлені розбіжності в сумі заборгованості, в мотивувальній частини заяви зазначена заборгованість в розмірі 13 662,86 грн., однак в резолютивній частині заяви заборгованість в розмірі 10388,49 грн.

Суддя дійшов висновку, що заявником не доведено фактичне споживання наданих заявником послуг зазначеними ним боржниками. Зазначене свідчить про наявність у заявника спору про право.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином необхідно відмовити у видачі судового наказу, оскільки не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, тобто спір про право.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3,4 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви

.На підставі викладеного, керуючись ст.ст.165,186,260,261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику ЖЕУ «ДОКУЧАЇВСЬКЕ» Кондратенку В.А. у видачі судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЖЕУ «ДОКУЧАЇВСЬКЕ» заборгованості за житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 10388,49 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Олександр БАЗОВ