Справа № 175/5360/13
Провадження № 4-с/175/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Краснокутської Н.С., за участю секретаря судового засідання Коломоєць Т.А., скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Слобожанське справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, у якій скаржник просить суд: визнати протиправною бездіяльність державних виконавців Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року у виконавчому провадженні №58655011 по цивільній справі № 175/5360/13. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко Н.О. щодо стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №58655011 по цивільній справі № 175/5360/13, щодо надсилання вимог боржнику у виконавчому провадженні №58655011 по цивільній справі № 175/5360/13, щодо накладання штрафів на боржника у виконавчому провадженні №58655011 по цивільній справі № 175/5360/13, щодо відсутності інформації про боржника ОСОБА_2 у Єдиному реєстрі боржників у виконавчому провадженні №58655011 по цивільній справі № 175/5360/13, щодо виконання судового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2021 року у виконавчому провадженні №58655011 по цивільній справі № 175/5360/13. Зобов`язати державних виконавців Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити усі необхідні та передбачені законом дії, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень у виконавчому провадженні №58655011, спрямовані на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року у цивільній справі № 175/5360/13. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) усі судові витрати у розмірі 6100 грн.

В обґрунтування заявлених вимог скарги вказує на те, що в Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувають на примусовому виконанні виконавчі листи про усунення перешкод ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (виконавче провадження №58655011, ідентифікатор А594278Е6А4Д, державний виконавець Савенко О.О., справа № 175/5360/13). 18.03.2019 року та 05.04.2019 року Чечелівським відділом ДВС м. Дніпрі ГТУЮ в Дніпропетровській області було відкрито виконавчі провадження № 58654717, № 58655011, № 58788709. Дані виконавчі провадження стосуються усунення перешкод ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На сьогодні дитина незаконно утримується за межами України про що у своїй постанові від 05.12.2018 року зазначив Верховний Суд. Однак жодних кроків для дотримання засад обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження у виконавчих провадженнях № 58654717, № 58655011, № 58788709 державними виконавцями Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за період з січня 2020 року по квітень 2025 року (включно) для реального виконання судового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року, постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року та постанови Верховного Суду від 05.12.2018 року не здійснюється. 11.03.2021 року Краківський окружний суд Республіки Польща задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування рішення суду першої інстанції та виніс нове рішення про повернення його дитини з Польщі в Україну. Відповідно до довідки Міністерства юстиції України від 21.05.2021 року добровільне виконання рішення суду для ОСОБА_2 завершилось 15.07.2021 року. Дане рішення було остаточним та оскарженню не підлягає. Однак досі дитина не в Україні. 08.05.2025 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та подав скарги до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що судові рішення не виконуються належним чином, що і змусило скаржника звернутися до суду із вищезазначеною скаргою.

Від начальника Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надійшов відзив на скаргу, в якому вона просить у задоволення скарги відмовити в повному обсязі.

Від представника боржника ОСОБА_2 адвоката Верби А.П. надійшли письмові пояснення (заперечення на скаргу), в якому він просить у задоволення скарги відмовити в повному обсязі.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , не з`явилися інші сторони, про розгляд справи були повідомлені належним чином, від адвоката Верби А.П. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, відтак суд приходить до висновку за можливе провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених учасників справи.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

На підставі ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що в Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувають на примусовому виконанні виконавчі листи про усунення перешкод ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (виконавче провадження №58655011, ідентифікатор А594278Е6А4Д, державний виконавець Савенко О.О., справа № 175/5360/13). 18.03.2019 року та 05.04.2019 року Чечелівським відділом ДВС м. Дніпрі ГТУЮ в Дніпропетровській області було відкрито виконавчі провадження № 58654717, № 58655011, № 58788709. Дані виконавчі провадження стосуються усунення перешкод ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На сьогодні дитина незаконно утримується за межами України про що у своїй постанові від 05.12.2018 року зазначив Верховний Суд.

Однак реальних дій для дотримання засад обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження у виконавчих провадженнях № 58654717, № 58655011, № 58788709 державними виконавцями Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за період з січня 2020 року по квітень 2025 року (включно) для реального виконання судового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року, постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року та постанови Верховного Суду України від 05.12.2018 року не здійснюється. 11.03.2021 року Краківський окружний суд Республіки Польщі задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування рішення суду першої інстанції та виніс нове рішення про повернення його дитини з Польщі в Україну.

Відповідно до довідки Міністерства юстиції України від 21.05.2021 року добровільне виконання рішення суду для ОСОБА_2 завершилось 15.07.2021 року. Дане рішення було остаточним та оскарженню не підлягає. Однак досі дитина не в Україні. 08.05.2025 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та подав скарги до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що судові рішення не виконуються належним чином, що і змусило скаржника звернутися до суду із вищезазначеною скаргою.

Згідно із ст.64-1Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 13 цього ж Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, розпоряджень, внесення подання, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Забезпечення виконання судового рішення є обов`язком держави, яка повинна забезпечувати ефективні системи виконання судових рішень, а також функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалено обов`язкове судове рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 02.06.2016 № 1404-VIII) та положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вказані вимоги ЦПК України, в даному випадку суд має повноваження лише на визнання неправомірними дії та бездіяльності державного виконавця та зобов`язати виконавця усунути допущені порушення шляхом вчинення усіх необхідних та передбачених законом виконавчих дій, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, у виконавчому провадженні, спрямованих на виконання рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року у цивільній справі №175/5360/13.

Разом з тим, вимоги про визнання протиправною бездіяльність державних виконавців Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року у виконавчому провадженні №58655011, ідентифікатор А594278Е6А4Д по цивільній справі № 175/5360/13 та зобов`язання державних виконавців Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити усі необхідні та передбачені законом дії, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень у виконавчому провадженні №58655011, спрямовані на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року у цивільній справі № 175/5360/13. - задоволенню не підлягають, оскільки ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2021 року ці вимоги були задоволені, вказана ухвала суду набрала законної сили, а відтак після набрання нею законної сили має в обов`язковому порядку бути виконані всіма посадовими особами, яких такі рішення стосуються.

Стосовно вимоги про стягнення суми на правничу допомогу суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частин третьої шостої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Таким чином, ЦПК України передбачено основні критерії, які підлягають врахуванню при визначенні та розподілі судових витрат у вигляді правничої допомоги: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру та співмірність зі складністю справи і пропорційність до ціни позову.

Отже, сторона спору у договорі зі своїм адвокатом може визначати будь-яку ціну адвокатських послуг. Проте, суд, за результатами розгляду справи, здійснюючи розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний враховувати критерії, визначені законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

При вирішенні питання щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує складність справи, враховує, що у даній справі не було судових засідань за участю адвоката, а також керуючись принципом розумності, суд визначає розмір витрат, який підлягає відшкодуванню,в розмірі 2000, 00 гривень.

При цьому суд враховує висновок щодо застосування норм права викладений в ухвалі Верховного суду по справі №758/2592/22 від 22 березня 2023 року.

Відповідно до висновків, сформульованих у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На переконання суду, судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6000, 00 грн. є завищеними та є неспівмірними зі складністю справи.

Зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу до 2000, 00 грн., суд враховує обставини справи та висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 щодо завищення розміру гонорару, визначеного стороною та його адвокатом, по відношенню до іншої сторони.

Скаржником по справі понесені витрати, пов`язані, з поштовим відправленням кореспонденції по справі на суму 100,00 грн., на підтвердження чого надано фіскальні чеки АТ «Укрпошта», тому слід стягнути на користь скаржника витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у справі в розмірі 100,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447-453 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Визнати дії/бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року у виконавчому провадженні №58655011 по цивільній справі № 175/5360/13. неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савенко О.О. вчинити усі необхідні та передбачені законом дії, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень у виконавчому провадженні №58655011, спрямовані на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2018 року у цивільній справі № 175/5360/13.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на відшкодування суми витрат за надання правової допомоги в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. та на відшкодування суми витрат за поштову пересилку в розмірі 100 (сто) гривень.

В іншій частині заявлених вимог скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали суду складено та оголошено 12.08.2025 року.

Суддя Н. С. Краснокутська