У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Петришина Н.А.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у цивільній справі №308/13291/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у цивільній справі №308/13291/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що розгляд справи відбувся без участі відповідачки, на його оголошенні вона не була присутня, копії рішення їй не надсилалось і такого раніше не отримувала.

Зазначила, що у 2015-2016 роках між відповідачкою і позивачем велися перемовини щодо узгодження умов погашення кредитної заборгованості, яка виникла на той час, по результату чого було погоджено припинити судовий процес із позасудовим погашенням боргу. Проте у листопаді 2023 відповідачці стало відомо про наявність на виконанні в МВ ДВС виконавчого документу, виданого по справі №308/1329/15-ц про стягнення коштів.

Зазначила, що неодноразово зверталась до суду із заявою про ознайомленням з матеріалами справи та видачі копії рішення. 10.04.2024 при черговому зверненні до суду ОСОБА_3 надали можливість ознайомитись з матеріалами справи та видали копію ухваленого по справі заочного рішення суду від 09.06.2016.

Вважає, що заочне рішення від 09.06.2016 по справі №308/1329/15-ц підлягає перегляду і скасуванню, оскільки справу було розглянуто без її участі, відповідачку не було повідомлено ні про час і місце розгляду, ні про факт ухвалення рішення. Внаслідок чого відповідачка була позбавлена можливості скористатись правами, гарантованими ЦПК, зокрема знайомитись з матеріалами справи, подавати клопотання, заперечення, скористатись правом на його оскарження.

Зазначила, що при розгляді судом справи не було враховано, що подані позивачем розрахунки боргу не відповідають вимогам цивільного права щодо строків застосування позовної давності, щодо валюти зобов`язання, наявності у позивача права звернення до суду з вимогами про дострокове погашення боргу всупереч умов кредитного договору та за відсутності доказів порушення його прав.

Також зазначила, що позивач безпідставно нарахував завищену суму пені, як з огляду на невірні показники вихідного розміру заборгованості, так і з огляду на період її нарахування, а також валюти її обчислення. Вважає, що оскільки обов`язку по доведенню розміру заборгованості по пені позивачем не доведено, позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягали.

Також зазначила, що стосується валюти основного зобов`язання така у рішенні суду не відповідає фактично валюті виданого кредиту. Кредитні кошти були видані позичальнику у гривнях, однак зобов`язання по її погашенню банк вимагав у іноземній валюті. Вважає, що оскільки видача коштів була у національній валюті України, то і зобов`язання по поверненню кредиту також повинні були виконуватись у гривнях.

Також вказала, що позивачем в розрахунку заборгованості платежі з оплати комісії управління кредитом внесено на підставі недійного (спірного) положення кредитного договору, адже у постанові Великої Палати ВС від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 складено висновок, згідно якого умови кредитних договорів щодо оплати комісії управління кредитом слід визнавати недійсним. Проте скористатись відповідними правами на захист відповідач був позбавлений можливості за вищенаведених обставин і процесуальних порушень.

Крім того зазначила, що суд не врахував, що адресою проживання позичальника і реєстрації відповідача є згідно змісту укладеного договору іпотеки АДРЕСА_1 . Зазначила, що у 2014-2016 роках постійно проживала в м. Рахів, перебувала у декретній відпустці. Оскільки згоди банку на її реєстрацію у придбаній іпотечній квартирі в м. Ужгороді не було, таку реєстрацію не має підстав вважати законною.

Зазначила, що наявні в матеріалах справи заяви, складені від її імені про відкладення судових засідань їй не належать, відповідачка такі не подавала, оскільки в той час проживала в Рахові, повідомлення суду про виклик у судові засідання також не отримувала. Стверджує, що копії позовної заяви, так і заяви про збільшення позовних вимог не отримувала.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.

Дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент розгляду справи) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

В матеріалах справи міститься відповідь на запит Ужгородського міськрайонного суду про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 від 30.11.2015 (вхідна дата Ужгородського міськрайонного суду від 04.12.2015), згідно з якою за відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області зареєстроване місце проживання гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.06.2007 року є АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи також вбачається, що суд надсилав відповідачу копію позовної заяви з додатками, а також повістки про виклик до суду на зазначену адресу.

В справі містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення процесуального документу відповідачці від 15.04.2016 та від 03.06.2016.

Також в матеріалах справи містяться заява відповідачки про неможливість взяти участь в судовому засіданні у зв`язку з тривалою хворобою та проханням відкласти засідання з огляду на наведене, надіслана на адресу суду засобами поштового зв`язку (вхідна дата суду від 12.05.2016 за №16742).

Також в матеріалах справи містяться судові документи, які не були вручені та повернуті до суду з формулюванням «за не запитом».

Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент розгляду справи), судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Частинами 1-4 ст. 76 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент розгляду справи) було визначено, що:

1. Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

2. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

3. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

4. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент розгляду справи), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Як слідує з матеріалів справи, повідомлення про виклик до суду сторін здійснювалися у спосіб, визначений процесуальним законом, зокрема повістки про виклик відповідача в судове засідання надсилались завчасно за зареєстрованим її місцем проживання, з урахуванням Закону України "Про поштовий зв`язок", Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

При цьому відповідач іншої адреси ніж, яка вказана позивачем в позовній заяві та зазначена в інформації, наданій відділом адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області для листування суду не повідомив.

Також відповідачкою не надано жодного доказу на підтвердження слів щодо проживання у м. Рахів на момент розгляду справи в суді.

За встановленого, суд відхиляє доводи про те, що відповідач ОСОБА_1 не була обізнана про розгляд справи, а також про час та місце такого розгляду, а тому не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин.

Що стосується доводів заяви про перегляд заочного рішення в тій частині, що при ухваленні рішення суд не прийняв до уваги обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, то в цій частині суд не погоджується з такими доводами, оскільки ОСОБА_1 не подала жодного нового доказу та обмежилася лише викладенням доводів, які полягають у незгоді з ухваленим судовим рішенням. Перевірка заочного рішення на предмет законності та необґрунтованості відноситься до повноважень суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги, а не суду першої інстанції при розгляді заяви про перегляд заочного рішення.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки відповідачем не надано доказів, які спростовують докази надані позивачем при прийнятті заочного рішення та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 287, 288, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у цивільній справі №308/13291/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості відмовити.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Шепетко